МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2241/25
Провадження № 1-кп/945/415/26
Вирок
Іменем України
09 липня 2026 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 ;
обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025153260000055 від 29 серпня 2025 року за обвинуваченням: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаєва, громадянинки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженої, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, з середньою освітою, раніше не судимої, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, 
встановив:
Суд визнав доведеним, що 28.08.2025 приблизно о 17 ОСОБА_4 перебувала неподалік подвір`я АДРЕСА_2 , де до неї підійшла ОСОБА_5 і між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт. Під час конфлікту у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечений характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшла до ОСОБА_4 і стоячи обличчям до останньої, схопила потерпілого за комір сорочки, повалила на землю так, що ОСОБА_4 впала на ліве коліно, а ОСОБА_5 , з лівої сторони, нанесла два удари кулаком правої руки в область верхньої губи ОСОБА_4 , зліва. ОСОБА_4 встала з землі та наблизилася до ОСОБА_5 . У цей час, ОСОБА_5 схопила ОСОБА_4 за комір сорочки, знову повалила ОСОБА_4 так, що остання впала спиною на землю, а ОСОБА_5 сіла зверху на живіт ОСОБА_4 та тримала потерпілого лівою рукою за комір сорочки та нанесла потерпілому удар кулаком правої руки в область грудної клітини з лівої сторони та два удари кулаком правої руки в область правого ока та брови.
В результаті таких дій ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, а саме: забої м`яких тканин потиличної ділянки голови справа, надбрівної ділянки справа, верхньої губи зліва, з крововиливом та рани слизової оболонки, грудної клітини зліва, синців надбрівної ділянки справа, нижньої повіки правового ока, лівого стегна, садна лівого колінного суглобу.
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаною у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала у повному обсязі, щиро каялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_5 пояснила, що 28 серпня 2025 року вона перебувала вдома, у той час, як прибігли її діти та повідомили, що ОСОБА_4 їх ображає. ОСОБА_5 пішла до ОСОБА_4 та між ними стався конфлікт, який переріс у бійку. ОСОБА_5 вказує на те, що ОСОБА_4 перша штовхнула її, і з ОСОБА_4 був також її батько, а ОСОБА_5 захищалася як могла. В якійсь момент ОСОБА_5 схопила ОСОБА_4 за прикраси і зірвала їх. Пізніше учасники конфлікту шукали ланцюжок і кулони, однак знайшли тільки ланцюжок. ОСОБА_5 цивільний позов визнає частково на суму 3 тисячі гривень.
Потерпілий ОСОБА_4 , будучи допитаною у судовому засіданні, надала суду такі показання. ОСОБА_4 раніше була знайома з ОСОБА_5 , вони є односельцями. В той день ОСОБА_4 вийшла до сусідки, спитати, що відбувається, і виявила, що сусід з палкою ганяв дітей. Приїхала ОСОБА_5 та спитала ОСОБА_4 , що остання має проти дітей обвинуваченого. Почався конфлікт, в ході якого, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_5 близько 5-6 ударів в область ока, губи, грудної клітини, потилиці. Також, ОСОБА_4 вказує на те, що в ході конфлікту їй було спричинено матеріальну шкоду, а саме: від дій обвинуваченого ОСОБА_4 втратила дві золоті підвіски та ремонтувала замок на ланцюжку, у зв`язку з чим просила стягнути з ОСОБА_5 вартість ремонту ланцюжка та вартість кулонів.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Виконавши дії передбачені ст. 349 КПК України та з`ясувавши, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши особливості оскарження, при викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України — умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується нейтрально; до складу її сім`ї входить батько та четверо малолітніх дітей; на лікуванні у КНП “Миколаївський обласний центр психічного здоров`я” Миколаївської обласної ради не перебувала та не перебуває; кримінальне правопорушення вчинено вперше.
Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. 
На підставі викладеного вище, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, а тому наявна можливість досягти мети виправлення засудженого без застосування до нього найтяжчого покарання передбаченого санкцією статті, суд вважає, що відносно ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді штрафу в мінімальних межах, передбачених санкцією статті. Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди від кримінального проступку у розмірі 15000 грн., а саме: вартість замку золотого ланцюжка та двох підвісок – підвіски у формі знаку долара вагою 1,37 г та підвіска у вигляді плейбоя – 1,34 г.
Частинами 1, 5 статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Так, з копій документів, доданих потерпілим до позову, слідує, що відповідно до бирки вартість виробу: золото 585, вагою 1,34, розмір 0 складає 633 грн. 15 коп., та виробу: золото 585, вага 1,37, розмір 0 складає 603 грн. 75 коп.
Також, відповідно до копії фіскального чеку від «Золотий Вік ювелірний виробник № 1» підтверджено сплату завдатку за товар підвісок на суму 3951 грн.
У той же час, суд не бере до уваги копію фіскального чеку від «Золотий Вік ювелірний виробник № 1» від 31.10.2025, оскільки вказаний чек представлений суду в неповній копії документа, і така неповна копія документа не дає можливості суду в повному обсязі дослідити зміст вказаного документа, а відтак і встановити чи відноситься вказаний документ до предмета доказування.
Крім цього, суд не бере до уваги також копію Фіскального чека ФОП ОСОБА_6 , за яким було сплачено 9630 грн. за браслет вагою 2,14 г, як такий, що не стосується матеріалів кримінального провадження. Твердження потерпілого ОСОБА_4 про те, що остання здавала свій браслет, щоби з нього виготовити кулони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки з вказаного документа слідує тільки те, що за браслет вагою 2,14 г було сплачено готівку на суму 9630 грн.
Також, суд не бере до уваги і пояснення ОСОБА_4 щодо того, що нею здійснювалася також доплата 20% до сум вказаних у чеках, оскільки подані потерпілим документи таких відомостей, крім написів здійснених від руки невідомою особою, не містять.
За викладених обставин, суд вважає, що потерпілим ОСОБА_4 підтверджено цивільний позов на суму 5187 грн. 90 коп., і які підлягають стягненню з обвинуваченого, а відтак цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. 
Керуючись ч. 1 ст. 302, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376, 381 КПК України, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає п`ятсот десять гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5187 грн. 90 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.
В іншій частині позову –відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя          ОСОБА_1 

09.07.2026