Номер провадження 2/201/4095/2026
ЄУН 201/5361/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

заочне

13 липня 2026 року         м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра 
у складі головуючого судді Давидовської Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Овчаренка Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про розірвання шлюбу,
установив:
Позивач – ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та просить суд шлюб, зареєстрований 28 жовтня 1995 року, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1253, між позивачем та відповідачем розірвати. Позивач зазначає, що спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливими. Фактичні шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем припинені приблизно з 2011 року. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З Відповідачем спільного господарства Позивач не веде. За таких обставин подальше спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам Позивача. Позивач зазначає, що Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у Позивача, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, тому Позивач бажає його розірвати. Майновий спір відсутній. Спільних неповнолітніх дітей подружжя немає. У зв`язку із зазначеним Позивач просить розірвати шлюб.
Ухвалою суду від 25 травня 2026 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, Відповідачу запропоновано надати пояснення по суті справи та усі наявні докази.
10 червня 2026 року відкладено судовий розгляд. 
25 червня 2026 року справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
13 липня 2026 року суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Зі змісту позовної заяви вбачається, що представник позивача просить суд розглянути справу без участі Позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Клопотань та заяв до суду не надходило.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке. 
Судом установлено, що між ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 28 жовтня 1995 року, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області укладено шлюб, актовий запис № 1253, та видано свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 . Після одруження дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_4 ».
Подружжя спільних неповнолітніх дітей не має.
Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі – СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить задовольнити, оскільки примирення між сторонами неможливе, сторони подружніх відносин не підтримують, сім`я фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України.
З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 СК України, керуючись статтями ст. 7, 12, 13, 76, 141, 263, 264, 265, 272, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 28 жовтня 1995 року, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1253, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвати. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя         Т.В. Давидовська