Справа № 344/12685/26 
Провадження № 1-кп/344/1235/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
захисника ОСОБА_4 , 
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення 

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львів, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, фізичної особи - підприємця, заміжньої, на утриманні 1 неповнолітня дитина, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої,
та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Стебник Львівської області, місце реєстрації і фактичного проживання: АДРЕСА_3 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацюючої, заміжньої, на утриманні 1 неповнолітня дитина, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимої, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України,- 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчинили сутенерство, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб. 
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_5 з корисливих мотивів розпочала злочинну діяльність, направлену на незаконне збагачення всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, шляхом забезпечення заняття проституцією іншими особами з метою отриманням прибутку від надання ними сексуальних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду.
З цією метою ОСОБА_5 залучила до протиправної діяльності ОСОБА_6 , з якою вступила у попередньою змову, довела їй свій план злочинної діяльності, який полягав у здійсненні систематичного втягнення у проституцію осіб жіночої статі, організації та контролю їх діяльності з надання послуг сексуального характеру, отримання та розподілу таким чином прибутку, організації транспортування осіб, що надавали сексуальні послуги для зайняття проституцією. 
Так, ОСОБА_5 , виконувала роль організатора протиправної діяльності, залучала осіб жіночої статі для зайняття проституцією, координувала їх участь у вказаній протиправній діяльності та розподіляла отриманні прибутки від такої діяльності, а також в разі необхідності могла накладати на інших учасників стягнення за невиконання ними покладених обов?язків.
В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи повністю обізнаною про злочинний план ОСОБА_5 , надала свою згоду на участь у ньому та згідно попередньої домовленості, відповідно до розробленого графіку, почергово виконувала функції адміністратора, приймаючи замовлення про надання сексуальних послуг за грошову винагороду. У своїй діяльності ОСОБА_6 повністю підпорядковувалась ОСОБА_5 та регулярно звітувала їй про результати діяльності залучених до проституції жінок, зокрема щодо кількості наданих ними за день послуг сексуального характеру, їхнього виду та суми отриманих за це грошових коштів
В подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, залучили ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших невстановлених досудовим розслідуванням жінок для зайняття проституцією, досягнули з останніми домовленостей щодо порядку та умов надання за вказаною ними адресою послуг сексуального характеру за грошову винагороду в сумі 2000 грн за годину. Частину із вказаних коштів повії залишатимуть собі, а іншу частину коштів, сплачених клієнтами за надання послуг сексуального характеру, передаватимуть ОСОБА_5 особисто або шляхом зарахування коштів на картковий рахунок.
Крім того, з метою забезпечення надходження замовлень від клієнтів, які бажають отримати послуги сексуального характеру за грошову винагороду, ОСОБА_5 розмістила рекламні оголошення із зазначенням номерів телефонів про надання сексуальних послуг за грошову винагороду на веб - ресурсі: ІНФОРМАЦІЯ_3 по яким в подальшому ОСОБА_6 отримувала замовлення від клієнтів, скеровувала за вказаними нею адресами клієнтів, здійснювала за допомогою телефонного зв?язку звідництво клієнтів з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших невстановлених досудовим розслідуванням жінок. 
Так, 15 серпня 2025 року близько 18 год 08 хв ОСОБА_6 , діючи з відома та згоди ОСОБА_5 , за попередньою змовою з останньою, виконуючи функції адміністратора та координатора діяльності проституток, які надають інтимні послуги, отримала від ОСОБА_9 телефонне замовлення на надання таких послуг та повідомила йому, що їх вартість за 1 годину становитиме 2000 грн., при цьому вони узгодили, що послуги проститутки будуть надавати на орендованій квартирі, за адресою: АДРЕСА_4 . 
В подальшому, ОСОБА_6 , діючи з відома та згоди ОСОБА_5 , повідомила ОСОБА_8 про необхідність надання сексуальних послуг в орендованій квартирі. Цього ж дня приблизно о 18 год 14 хв ОСОБА_9 прибув до квартири АДРЕСА_5 , де ОСОБА_8 йому були надані послуги інтимного характеру, за які ним сплачено кошти в сумі 2000 грн.
10 вересня 2026 року між прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , а також між прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у присутності їх захисника ОСОБА_4 укладено угоди про визнання винуватості, відповідно до яких обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, не оспорюють фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення згідно обвинувального акту, щиро розкаялися у вчиненому каяття у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, а також особи винних, які раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, заміжні, мають на утриманні неповнолітніх дітей, перерахували на допомогу Збройним Силам України грошові кошти в сумі по 100 000 грн кожна.
Враховуючи викладене, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином (ч.2 ст.303 КК України), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження з урахуванням воєнного стану та обмеженості бюджетних коштів, необхідністю забезпечити максимальну ефективність діяльності органів та інституцій держави, у тому числі забезпечення превентивної функції кримінального провадження, сторони угоди узгодили покарання за ч.2 ст.303 КК України - позбавлення волі на строк 4 роки, звільнивши обвинувачених від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на обвинувачених обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1, п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вказаному кримінальному правопорушенні визнали повністю та беззастережно, підтвердили обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримали, а угоди про визнання винуватості від 10 вересня 2026 року просили затвердити. Наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до них в разі затвердження укладеної угоди, та виключні підстави оскарження вироку розуміють. 
Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію обвинувачених, просив затвердити укладені у його присутності угоди та призначити узгоджене сторонами покарання.
Прокурор вважав, що угоди про визнання винуватості відповідають встановленим вимогам закону і повинні бути затверджені судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.
Суд, роз`яснивши обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час судового розгляду суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, їх права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачені правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, вважає, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинувачених щодо визнання винуватості та укладенні відповідних угод про визнання винуватості немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.
Суд також враховує наступне.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні визнали себе винуватими, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Виходячи з положень статей 468, 469 КПК України, угоди про визнання винуватості при викладених вище обставинах можуть бути укладені.
Зміст угод відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджуються обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинувачених за ч.2 ст.303 КК України, так як обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили сутенерство, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, що ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченими своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.
При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особи обвинувачених, фактичні обставини вчиненого правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима (довідка №26107414672966270942 від 17.04.2026), має середню спеціальну освіту, є фізичною особою – підприємцем, зі слів - має щомісячний дохід у розмірі близько 50000-60000 грн., одружена, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до довідок КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, перерахування коштів на підтримку ЗСУ у розмірі 100000 грн.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 раніше не судима (довідка №26107415872756892560 від 17.04.2026), має середню спеціальну освіту, тимчасово не працює, одружена (актовий запис про шлюб №25 від 09.10.2020), має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до повідомлення КНП «Стебницька міська лікарня» на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, перерахування коштів на підтримку ЗСУ у розмірі 100000 грн.
Відповідно до досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_5 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, спосіб її життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченої, а також середній рівень вчинення повторного правопорушення, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст.76 КК України (а.с.46-49).
Відповідно до досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_12 , дослідження інформації, що характеризує особу за місце її проживання, умов її життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинена нею повторного кримінального правопорушення, а також ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, доцільно покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.4 ч.3 ст.76 КК України (а.с.51-54).
За таких обставин сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити обвинуваченим покарання за ч.2 ст.303 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі, звільнивши обвинувачених від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на обвинувачених обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України. 
Наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, сторонам зрозумілі.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що угоди про визнання винуватості укладені добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідають фактичним обставинам правопорушень, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідають встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягають затвердженню з призначенням узгодженого сторонами покарання.
Запобіжний захід не обирався.
Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України, врахувавши, що будь-яких доказів використання під час вчинення кримінального правопорушення автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 , а також того, що вилучені за місцем проживання грошові кошти є доходами, отриманими внаслідок вчинення кримінального правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 370, 373, 374 КПК України, суд – 
У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 10 вересня 2026 року, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, та призначити їй покарання – позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Угоду про визнання винуватості від 10 вересня 2026 року, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 - затвердити.
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, та призначити їй покарання – позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази: згідно постанов від 04.05.2026 та 05.05.2026 автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 – вважати повернутим ОСОБА_13 ; згідно постанови від 04.05.2026: речі, вилучені у ОСОБА_5 під час проведення обшуку у АДРЕСА_1 : вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 4 мобільні телефони («Iphone 17 pro max», «Iphone 16 pro», «Iphone 15 pro max», «Samsung galaxy») з сім-картами та ноутбук – конфіскувати у дохід держави, блокнот та банківську картку - знищити, грошові кошти (номіналом 100 доларів США – 42 купюри, номіналом 1000 грн - 59 купюр, номіналом 500 грн - 100 купюр, номіналом 200 грн - 100 купюр) – повернути ОСОБА_5 ; речі, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 під час проведення обшуку у АДРЕСА_6 – повернути ОСОБА_14 ; речі, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 під час проведення обшуку у АДРЕСА_3 : 8 мобільних телефонів «Samsung» з сім-картами – конфіскувати у дохід держави; 2 блокноти з чорновими записами, банківську картку, 3 пластикові сім-карти, загорнуті у клаптики паперу з рукописними надписами – знищити; грошові кошти (номіналом 1000 грн - 2 купюри, 500 грн - 3 купюри, 200 грн - 2 купюри, 100 грн - 1 купюра, 20 грн - 5 купюр) – повернути ОСОБА_6 . 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_15