ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/668/26
Провадження № 2/292/551/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2026 року с-ще Пулини

Пулинський районний суд Житомирської області в складі - головуючого судді Лотуги В.Ф., з участю секретаря судового засідання Володіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2026 року позивач ТОВ "Бізнес позика" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №467355-КС-001 про надання кредиту від 19.06.2023 в розмірі 9680,22 грн. та судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.06.2023 між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір №467355-КС-001, згідно якого позичальнику надано в кредит грошові кошти в розмірі 3000 грн., які перераховані на його банківську картку.
ОСОБА_1 свої зобов"язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 23.07.2026 утворилась заборгованість за договором про надання кредиту в розмірі 9680,22 грн., з них за тілом кредиту - 3000 грн., процентах - 6230,22 грн., комісії - 450 грн.
Ухвалою суду від 05.08.2026 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просять розгляд справи здійснювати без їх участі.
У судове засідання відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.06.2023 ОСОБА_1 заповнив анкету клієнта ТОВ "Бізнес позика", у якій вказав наряду з іншою, інформацію про бажання отримати кредит в сумі 3000 грн, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів - № НОМЕР_1 .
19 червня 2023 року ТОВ "Бізнес позика" направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 467355-КС-001 про надання споживчого кредиту в електронній формі та цього ж дня останній підписав прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту.
19.06.2023 ТОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 уклали договір № 467355-КС-001 про надання кредиту у електронній формі, який підписаний відповідачем аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора.
Відповідно до умов договору та паспорта споживчого кредиту, відповідачу надано кредит в розмірі 3000 грн., строком на 16 тижнів, до 09.10.2023, стандартна процентна ставка в день 2,00%, знижена процентна ставка в день 1,16683334%, фіксована, комісія за надання кредиту 450 грн., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 6320 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 12412,89 %.
У розділі 3 договору сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, згідно якого кредит розподілений на 8 платежів: 03.07.2023 - залишок по основній сумі кредиту - 3000 грн., проценти за користування кредитом - 525,15 грн., комісія за надання кредиту - 264,85 грн., загальний платіж - 790 грн.; 17.07.2023 - залишок по кредиту - 3000 грн., проценти - 490,14 грн., частковий платіж основної суми - 114,71 грн., комісія - 185,15 грн., загальний платіж - 790 грн.; 31.07.2023 - залишок по кредиту - 2885,29 грн., проценти - 471,38 грн., частковий платіж основної суми - 318,62 грн., загальний платіж - 790 грн.; 14.08.2023 - залишок по кредиту - 2566,67 грн., проценти - 419,30 грн., частковий платіж основної суми - 370,70 грн., загальний платіж - 790 грн.; 28.08.2023 - залишок по кредиту - 2195,97 грн., проценти - 358,68 грн., частковий платіж основної суми - 431,32 грн., загальний платіж - 790 грн.; 11.09.2023 - залишок по кредиту - 1764,65 грн., проценти - 288,26 грн., частковий платіж основної суми - 501,74 грн., загальний платіж - 790 грн.; 25.09.2023 - залишок по основній сумі кредиту - 1262,91 грн., проценти - 206,36 грн., частковий платіж основної суми - 583,64 грн., загальний платіж - 790 грн.; 09.10.2023 - залишок по основній сумі кредиту - 679,27 грн., проценти - 110,73 грн., частковий платіж основної суми - 679,27 грн., загальний платіж - 790 грн. Усього: проценти - 2870 грн., основна сума - 3000 грн., комісія - 450 грн., загальний платіж - 6320 грн.
Як вбачається з підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "ПрофітГід", в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, товариством здійснено успішний переказ коштів на рахунок отримувача: платник - ТОВ "Бізнес позика", номер транзакції - 38715-52912-58864, дата здійснення переказу коштів - 19.06.2023 о 09:14, сума переказу - 3000 грн., номер платіжної картки отримувача - НОМЕР_2 , емітент платіжної картки отримувача - MONOBANK (UNIVERSAL BANK), код авторизації - 172092, код RRN - 317009934117, призначення переказу - перерахування коштів ОСОБА_1 , ІПН - НОМЕР_3 , згідно до кредитного договору №467355-КС-001 від 19.06.2023.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором № 467355-КС-001 про надання кредиту від 19.06.2023, складених позивачем, станом на 23.07.2026, відповідач має загальну заборгованість в розмірі 9680,22 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 3000 грн., заборгованість по відсотках - 6230,22 грн., по комісії - 450 грн.
Згідно повідомлення АТ "Універсал банк" №БТ/Е-35288 від 14.08.2026, на ім"я ОСОБА_1 банком емітовано банківську картку № НОМЕР_1 та відкрито під неї відповідний банківський рахунок. 
Відповідно до виписки про рух коштів по картці від 13.08.2026, за період з 19.06.2023 по 09.10.2023, на карту ОСОБА_1 19.06.2023 зараховано 3000 грн., якими він користувався, знімав, проводив розрахунок. 
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦПК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1-3 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст.1048 ЦК України).
Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
У справі встановлено, що кредитний договір між сторонами укладений в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення кредитного договору з відповідачем в електронному вигляді шляхом підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".
Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З наданих суду доказів, позивачем доведено виконання своїх зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі, а саме - відповідачу надано кредит в розмірі 3000 грн, шляхом перерахування на його картковий рахунок.
У той же час, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а саме - не повернув кредит, не сплатив проценти за його використання та комісію, внаслідок чого заборгованість ОСОБА_1 становить 9680,22 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 3000 грн., за відсотками - 6230,22 грн., за комісією - 450 грн.
Оскільки ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованості в добровільному порядку, суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 9680 грн. 22 коп.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат з надання правничої допомоги (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання професійної правничої допомоги та рахунок-фактуру № 05-467355-КС-001 від 15.05.2026 на суму 10000 грн.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт. Суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судових засіданнях.
Отже, з врахуванням складності справи, що віднесена до категорії малозначних справ, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Така позиція суду відповідає і практиці Верховного Суду з даного питання викладена у постановах, зокрема в останній від 28.01.2026 у справі № 925/887/20, згідно якої суд здійснюючи розподіл витрат, надає оцінку обґрунтованості та пропорційності заявлених стороною позивача вимогам та фактично наданим послугам у суді, що узгоджується з п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України, яким визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами, та дає право суду як за клопотанням сторони, так і з власної ініціатив зменшити розмір витрат, визначений стороною, надавши оцінку їх обґрунтованості та пропорційності до предмета позову.
Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 2662 грн. 40 коп., покласти на відповідача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (місцезнаходження: вул.Лесі Українки, 26, офіс 411, м.Київ, 01133, код ЄДРПОУ - 41084239, банківський рахунок: НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві "ОТП Банк", код ЄДРПОУ банку: 21685166, код МФО банку: 300528) заборгованість за договором № 467355-КС-001 про надання кредиту від 19 червня 2023 року в розмірі 9680 (дев"ять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 22 (двадцять дві) коп., судовий збір в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят два) грн. 40 (сорок) коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", знаходиться за адресою: вул.Лесі Українки, 26, офіс 411, м.Київ, 01133, код ЄДРПОУ - 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Суддя В. Ф. Лотуга