Головуючий І інстанції: Кунець М.Г.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 р. 	Справа № 538/526/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Мінаєвої К.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.05.2026, по справі № 538/526/26
за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Лохвицького районного суду Полтавської області із позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 06.02.2026. 
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.05.2026 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Не погодившись із зазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив:
- скасувати ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.05.2026 про повернення позовної заяви;
- направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду за правилами Глави 10 КАСУ (заява про забезпечення позову) вже іншим суддею;
- направити матеріали апеляційної скарги до ВРП для вирішення питання відповідальності судді Кунець М.Г. за ознаками ст. 106 Закону України "Про судоустрій та статус суддів";
- витребувати у Миргородського РТЦК особову справу (ст. 80 КАСУ);
- залучити до участі у справі НАЗК, Уповноваженого ВРУ з прав людини та прокурора (ст. 53, 49 КАСУ);
- забезпечити ОСОБА_1 правничу допомогу (ст. 16, 161 КАСУ);
- забезпечити розгляд апеляційної скарги за участі ОСОБА_1 , в режимі ВКЗ через Лохвицький районний суд, для детальних уточнень засобу захисту своїх прав, які обрав позивач.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що ним оскаржується ухвала суду першої інстанції від 18.05.2026 про повернення позовної заяви про забезпечення позову, шляхом забезпечення доказів, для обґрунтування майбутнього позову, та забезпечення правничої допомоги, для складання та подання позову, представництва інтересів фахівцями в галузі права. Однак, суд першої інстанції застосував процедуру ст. 169 КАСУ (залишення без руху, повернення), яка не передбачена для заяв про забезпечення позову, що є порушенням норм процесуального права.
На підставі ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Таким чином, кожна особа має право звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, шляхом подання адміністративного позову, сформованого з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу.
Недотримання вказаної вимоги має наслідком залишення судом адміністративного позову без руху.
У свою чергу, не усунення недоліків адміністративного позову, визначених ухвалою про залишення адміністративного позову без руху, має наслідком прийняття судом ухвали про повернення адміністративного позову.
Судовим розглядом встановлено, що підставою повернення адміністративного позову стали висновки суду першої інстанції щодо неусунення позивачем у встановлений судом строк недоліків адміністративного позову.
Так, ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.03.2026 позовна заява залишена без руху, позивачу запропоновано протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 161 КАС України, надавши:
- позовну заяву, що відповідає вимогам ст. 160 КАС України і з приведенням позовних вимог у відповідність до ст. 5 КАС України, вказавши позовні вимоги, які звернуті до відповідача чи/або до кожного з відповідачів окремо;
- докази, що підтверджують адресу проживання позивача на день звернення до суду, саме: вул. Перемоги, 6А, с. Риги, Миргородський район, Полтавська область;
- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням вагомих і переконливих аргументів, які б свідчили про наявність обставин об`єктивного і непереборного, характеру, що створили суттєві перешкоди у реалізації позивачу належного йому права на звернення до адміністративного суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством, або ж взагалі унеможливили своєчасну реалізацію позивачем такого права, з наданням відповідних доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин.
11.04.2026 ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій позивач, за його твердженням, виклав заперечення та пояснення на спростовування висновків суду щодо наявності недоліків позову. 
При цьому, позивач зазначав, що його звернення до суду на даній стадії є заявою про забезпечення позову щодо належного оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а питання встановлення належного відповідача вирішується виключно у підготовчому провадженні та обов`язок щодо визначення відповідачів покладається на суд. 
Отже, у поданій на виконання ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.03.2026 про залишення позовної заяви без руху заяві позивач просив:
- визнати ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.03.2026 такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та Конституції України;
- прийняти дане заперечення для усунення недоліків у професійній діяльності суду;
- розглянути подану 20.03.2026 заяву як заяву про забезпечення позову в порядку ст. ст. 150-154 КАС України;
- залучити до участі у справі НАЗК, Уповноваженого ВРУ з прав людини та прокурора як третіх осіб на стороні позивача, представників викривача дискримінованої владою людини, а також як експертів у своїх галузях при здійсненні повноважень;
- відкрити провадження у справі;
- приготувати для видачі позивачу та виплатити на підготовчому засіданні оплату за розкриття таємниць адміністративного судочинства (методичні рекомендації щодо здійснення правосуддя) як навчальний посібник для суддів, чисто по людські 1000 грн., або,
- призначити окремі судові засідання у зручний для суду час (можна по суботам та неділям) для проведення лекції щодо застосування права та законодавства під час судочинства, проведу навчальні курси на безоплатній основі, чисто по людські.
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції зазначив про неусунення позивачем у встановлений судом строк недоліків, указаних в ухвалі Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.03.2026.
Колегія суддів стосовно висновку суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви позивачу зазначає наступне.
Вимоги до позовної заяви встановлені ст. 160 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Частиною 5 ст. 160 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначаються, у тому числі: 
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Згідно з 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Частиною 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.
Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З урахуванням викладеного, наведеними нормами передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Судовим розглядом встановлено, що підставою для повернення адміністративного позову стали висновки суду першої інстанції про неусунення позивачем у встановлений строк недоліків позовної заяви. Зокрема, йшлося про необхідність приведення позовних вимог у відповідність до вимог ст. 5 КАС України шляхом їх чіткого викладення щодо відповідача та/або кожного з відповідачів окремо.
Так, відповідно до змісту позовної заяви, відповідачами позивач визначив Національне агентство з питань запобігання корупції, Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та Миргородську окружну прокуратуру.
Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції посилався на неконкретний характер викладених позивачем позовних вимог та відсутність безпосередніх вимог до зазначених відповідачів.
Разом з тим, позивач, заперечуючи проти таких висновків суду першої інстанції, зазначав, що подана ним заява є не позовом, а заявою про забезпечення позову в порядку статей 150–154 КАС України.
Втім, такі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду першої інстанції позивач подав процесуальний документ — «позовна заява про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 06.02.2026 із забезпеченням позову шляхом витребування доказів та залучення третіх осіб як експертів та представників позивача».
Отже, поданий позивачем документ за своєю суттю є саме позовною заявою.
При цьому, посилання позивача на заявлення ним вимог в порядку ст. ст. 150-154 КАС України є необґрунтованими, виходячи з наступного. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною 1 ст. 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При цьому, положення КАС України містять вичерпний перелік заходів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.
Водночас викладені у заяві позивача вимоги щодо витребування доказів, залучення третіх осіб та експертів за своєю суттю є процесуальними питаннями, які суд має вирішувати під час підготовчого провадження.
Натомість вимог, що відповідають ч. 1 ст. 151 КАС України, заява ОСОБА_1 не містить. 
Отже, колегією суддів встановлено, що позивачем не надано уточненої позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 160 КАС України із викладенням позовних вимог до зазначених позивачем відповідачів, враховуючи обраний спосіб судового захисту порушених прав та інтересів із зазначенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, тобто не усунуто недоліки позовної заяви, виявлені судом першої інстанції в цій частині.
Щодо висновків суду першої інстанції щодо невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині ненадання заяви про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності регулюються ст. 286 КАС України.
Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Із матеріалів справи встановлено, що 06.02.2026 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Шевелою А.О. прийнято постанову №R338397/47 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 
При цьому, адміністративний позов щодо оскарження зазначеної постанови позивачем подано до суду першої інстанції 20.03.2026, тобто з пропуском строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 286 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.
При цьому, ОСОБА_1 , звертаючись до суду 20.03.2026 питання щодо поновлення строку на звернення до суду із позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 06.02.2026 не порушує, відповідного клопотання не надає.
В подальшому на виконання ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.03.2026 про залишення позовної заяви без руху позивачем клопотання щодо поновлення строку звернення до суду не надано, будь-яких доводів щодо дотримання ним процесуальних строків не наведено. 
На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем не наведено будь-яких обставин, не надано відповідних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неусунення позивачем у встановлений судом строк недоліків позовної заяви, що є підставою для її повернення.
Стосовно висновків суду першої інстанції щодо невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині надання доказів підтвердження вказаної позивачем адреси проживання на день звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Із матеріалів справи встановлено, що у позовній заяві ОСОБА_1 вказує адресу місця проживання: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, відповідно до відповіді №2513334 від 25.03.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру адреса реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .
До позовної заяви позивачем додано довідку Виконавчого комітету Лохвицької міської ради Полтавської області №57 від 01.05.2023, згідно з якою за даними Ригівської сільської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 23.01.2023 і на даний час фактично проживає на території Ригівського старостинського округу Лохвицької міської ОТГ, за адресою: АДРЕСА_1 .
Втім, наведена довідка не спростовує відомостей щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Інших доказів на підтвердження зареєстрованого місця проживання, зазначеного у позовній заяві, позивачем не надано. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не були виконані, недоліки позовної заяви усунуті не були.
Водночас колегія суддів звертає увагу, що у апеляційній скарзі позивач наголошував про відсутність підстав для усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.03.2026, оскільки, на його думку, подана ним заява стосувалась виключно забезпечення позову в порядку ст. ст. 150-154 КАС України.
Втім, такі доводи апелянта не знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції з викладених вище підстав.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви є обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.05.2026 по справі № 538/526/26 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов   К.В. Мінаєва