ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2026 Справа № 914/2311/24 
місто Львів 
Господарський суд Львівської області у складі судді Юлії СУХОВИЧ, розглянувши
заяву Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича, смт. Немирів, Яворівський район, Львівська область 
про розподіл судових витрат 
у справі №914/2311/24 
за позовом Фізичної особи підприємця Тістечок Любов Михайлівни, смт. Немирів, Яворівський район, Львівська область 
до відповідача Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича, смт. Немирів, Яворівський район, Львівська область 
про стягнення 3 468 241,14 грн. 

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ 
У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Фізичної особи підприємця Тістечок Любов Михайлівни до Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича про стягнення 3 468 241,14 грн. 
Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.02.2026 у справі №914/2311/24 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи підприємця Тістечок Любов Михайлівни відмовлено повністю.
23.03.2026, не погодившись з рішенням Господарського суду Львівської області, Фізична особа підприємець Тістечок Любов Михайлівна (позивач) звернулася до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 18.02.2026 у справі № 914/2311/24 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Тістечок Любов Михайлівни на рішення Господарського суду Львівської області від 18.02.2026 у справі №914/2311/24.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач у відзиві на позов від 01.11.2024 повідомив про попередній розрахунок понесених витрат на правову допомогу на суму 70 000,00 грн, просив покласти понесені витрати на правову допомогу на позивача.
12.12.2025 через підсистему “Електронний суд” від Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича надійшла заява б/н від 12.12.2026 (вх.№33480/25 від 12.12.2025) про відшкодування витрат на оплату судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 35 000,00 грн та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 70 000,00 грн. 
Ухвалою від 17.06.2026 Західний апеляційний господарський суд постановив направити матеріали справи № 914/2311/24 до Господарського суду Львівської області з метою вирішення питання про розгляд заяви відповідача про розподіл судових витрат у справі №914/2311/24.
30.06.2026 на адресу Господарського суду Львівської області від Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали господарської справи №914/2311/24.
Рішення у справі ухвалено Господарським судом Львівської області у складі судді Зоряною ГОМЕНЮК. У зв`язку з відпусткою головуючого судді, проведено розподіл заяви стягнення судових витрат.
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу від 30.06.2026 розгляд заяви про стягнення судових витрат у справі №914/2311/24 передано на розгляд судді Юлії СУХОВИЧ.
Ухвалою від 01.07.2026 суд прийняв заяву Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу до розгляду та постановив здійснювати розгляд заяви без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. 
Вказаною ухвалою суду Фізичній особі підприємцю Тістечок Любові Михайлівні, (позивачу) запропоновано до 08.07.2026 подати нормативно та документально обґрунтовану позицію щодо заяви Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича (відповідача).
Копія ухвали суду від 01.07.2026 про прийняття заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до розгляду у справі №914/2311/24 була доставлена представнику позивача до його електронного кабінету в підсистемі “Електронний суд” 03.07.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа наявною в матеріалах справи. 
08.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника Фізичної особи підприємця Тістечок Любов Михайлівни (позивача) надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У зв`язку із закінченням строку встановленого пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення у справі. 
Обставини встановлені судом. 
02.08.2024 між адвокатським бюро «Миколи Підбірного» (місцезнаходження 80554, Львівська область, Золочівський район, село Полтва, ідентифікаційний код 418170621, в подальшому «БЮРО» в особі керуючого бюро Підбірного Миколи Ярославовича, який діє на підставі статуту з однієї сторони та Мідик Богдан Михайлович (адреса реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в подальшому клієнт з іншої сторони при спільному згадуванні у тексті–«Сторони», уклали цей договір про надання правової допомоги далі за текстом - договір).
Відповідно до пункту 1.1. договору бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту професійну правничу (правову) допомогу по захисту прав та інтересів клієнта у справі за позовом Тістечок Любов Михайлівни до Мідика Богдана Михайловича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідокпожежі.
Пунктом 1.2 договору сторони узгодили, що бюро зобов`язується надавати клієнту професійну правничу (правову) допомогу з метою захиступрав та інтересів клієнта та виконувати окремі доручення клієнта правового характеру, що випливають ізпредмету цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість відповіднодо умов цього договору
Відповідно до пункту 1.3 договору надання професійної правничої допомога за цим договором включає в тому числі але не виключно, підготовку та надання консультацій, порад, висновків, необхідних на розсуд бюро в інтересах клієнта, визначення правої позиції у справі, підготовку необхідних документів, в тому числі документі процесуального характеру (заяв, клопотань, пояснень, відзивів, заперечень, скарг, позовів та/або зустрічних позовів та ін) ознайомлення із матеріалами справи представництво інтересів клієнта в суді та вчинення інших дій, які на думку бюро є необхідними для захисту прав та інтересів клієнта виходячи із предмету цього договору.
Пунктом 2.3. передбачено, що безпосередньо представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим договором здійснює адвокат Підбірний Микола Ярославович (свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльністю №1514, видане 13.05.2009 року Львівською обласною КДКА). Бюро може залучати до виконання укладених цим договором пронадання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Прицьому зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.
Визначений цим договором об`єм правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди (пункт 2.4. договору)
Сторони пунктом 3.1 договору узгодили, що розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору професійну правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цьогодоговору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору який набирає чинності здня його підписання сторонами.
Згідно з пунктом 5.2. договору повноваження адвоката щодо представництва/захисту інтересів клієнта перед особами, які не є сторонами цього договору, підтверджуються цим договором.
18.10.2024 сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги №02-08/24 від 02.08.2024.
Пунктом 1 додаткової угоди №2 сторони погодили, що розмір (сума) гонорару за надання правничої (правової) допомоги за договором №02-08/24 від 02.08.2024 року в частині виконання доручення клієнта щодо захисту інтересів клієнта та представництво у справі №914/2311/24 за позовом Фізичної особи підприємця Тістечок Любов Михайлівни до Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди 3 468 241,14 грн заподіяної внаслідок пожежі, на стадії розгляду справи в суді першої інстанції (Господарському суді Львівської області) буде становити 70 000,00 (сімдесят) тисяч грн.
Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №2 розмір (сума) гонорару, що визначена в пункті 1 цієї додаткової угоди №2 є фіксованою (незмінною) та узгодженою (договірною) ціною договору про надання правової допомоги №02-08/24 від 02.08.2024 року за виконання бюро визначеного пунктом 1 цієї додаткової угоди № 2 доручення клієнта на стадії розгляду справи в суді першої інстанції (Господарському суді Львівської області), та яка підлягає оплаті клієнтом на рахунок бюро за виконання зобов`язань (надання послуг) визначених вказаним договором у порядки та строки визначені договором та цією додаткової угодою № 2.
Пунктом 3 додаткової угоди №2 сторонами узгоджено порядок оплати гонорару.
Пунктом 6 додаткової угоди №2 сторонами узгоджено порядок приймання-передачі наданої правової допомоги.
12.12.2025 між адвокатським бюро «Миколи Підбірного», (місцезнаходження 80554, Львівська область, Золочівський район, село Полтва, ідентифікаційний код 418170621, в подальшому «БЮРО» в особі керуючого бюро Підбірного Миколи Ярославовича, який діє на підставі статуту з однієї сторони та Мідиком Богданом Михайловичем (адреса реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в подальшому клієнт з іншої сторони при спільному згадуванні у тексті – «сторони», складено акт №2 приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги за договором №02-08/24 від 02.08.2024 про надання правничої (правої) допомоги та додаткової угоди №2 від 18.10.2024. 
Актом приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги №2 від 12.12.2025 року, який підписано адвокатським бюро «Миколи Підбірного» та Мідиком Богданом Михайловичем складено опис наданої адвокатом правової допомоги у даній справі, а саме:
- ознайомлення в суді із матеріалами справи №914/2311/24 за позовом Фізичної особи підприємця Тістечок Любов Михайлівни до Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича про відшкодуванняматеріальної та моральної шкоди;
- підготовка адвокатських запитів та отримання відповідей на запити щодо предмету та підстав спору;
- звернення до експерта з питань проведення судової будівельно-технічної експертизи для подання висновку до суду у справі №914/2311/24;
- підготовка та подання до Господарського суду Львівської області відзиву у справі №914/2311/24 за позовом Фізичної особи підприємця Тістечок Любов Михайлівни до Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та долучення доказів по справі;
- підготовка та подання до суду клопотань про долучення доказів у справі№914/2311/24;
- підготовка та подання до суду клопотань про витребування доказів у справі №914/2311/24;
- підготовка та подання до суду клопотання про призначення комплексної судовоїекономічної та товарознавчої експертизи у справі №914/2311/24;
- підготовка та подання до суду заяви про уточнення питання пункту 4.1. ухвалиГосподарського суду Львівської області від 30.12.2024 про призначення у справікомплексної судової економічної та товарознавчої експертизи;
- представництво інтересів Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича в Господарському судіЛьвівської області у справі №914/2311/24 - участь адвоката Підбірного М.Я. в судових засіданнях 13.11.2024, 27.11.2024, 11.12.2024, 20.12.2024, 30.12.2024, 14.05.2025, 28.05.2025, 05.06.2025, 19.11.2025 та 11.12.2025 року.
Пунктом 2 акта № 2 від 12.12.2025 року сторонами узгоджено, що загальна вартість наданої правової допомоги (розмір гонорару) згідно додаткової угоди № 2 від 18.10.2025 року до договору про надання правничої (правової) допомоги №02-08/24 від 02.08.2024 року становить 70 000,00 грн (сімдесят тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ.
Відповідно до пункту 3 акта №2 від 12.12.2025 сторони підтверджують, що послуги надані в повному та належному обсязі, якісно та вчасно. Клієнт не має жодних претензій або зауважень щодо отриманих послуг зацим актом. Даний акт є підставою для проведення клієнтом оплати суми правової допомоги (гонорару) згідно наданого бюро рахунку на оплату.
Крім того, у заяві про розподіл судових витрат у справі №914/2311/24 представник відповідача зазначив, що виникла необхідність звернення до експерта в порядку статтей 98, 101 Господарського процесуального кодексу України для проведення експертного дослідження, а саме виконання оціночно-будівельної експертизи для надання господарському суду висновку експерта у даній справі з метою документального обґрунтування доводів та заперечень відповідача на долучені позивачем докази щодо розміру матеріальної шкоди завданої приміщенню позивача, а саме будівлі магазину загальною площею 49 кв.м. за адресою: Львівська область Яворівськиий район смт. Немирів, площа Ринок 16-а) на суму 690 868,00 грн., що була визначена відповідно до Звіту про незалежну оцінку розміру матеріального збитку від 01.09.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Західний регіональний консалтинг центр».
12.11.2024 між адвокатом Підбірним Миколою Ярославовичем, що діє в інтересах клієнта Мідиком Богданом Михайловичем (далі - замовник), з одного боку, та Фізичною особою підприємцем Заєць Ігорем Григорійовичем, в особі Заяця Ігоря Григорійовича, що діє на підставі виписки про реєстрацію у єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб серія АА№543416 від 23.10.2012р. та свідоцтва платника єдиного податку, серія Б № 484999(надалі виконавець), атестований у встановленому порядку як судовий експерт заспеціальністю 10.6 "Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів,конструкцій та відповідних документів ", 10.7 "Розподіл земель та визначення порядкукористування земельними ділянками", 10.10 "Визначення оціночної вартості будівельнихоб`єктів та споруд", Свідоцтва (№ 57-22/П від 17.05.2022, № 58-22/П від 17.05.2022, №59-22/П від 17.05.2022) видані ЦЕКК Міністерства юстиції України з термін дії до17.05.2025, з іншої сторони, уклали цей договір №221/10-24 від 21.10.2024 року на проведення експертизи, а саме для виконання судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи для подання висновку до суду для долучення до матеріалів господарської справи №914/2311/24 (пункт 1.1. договору).
12.11.2024 відповідачем було отримано висновок експерта №21/10-24 про результати проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, складений 11.11.2024 судовим експертом Зайцем Ігорем Григорійовичем із змісту якого вбачається, що розмір завданої матеріальної шкоди будівлі магазину за адресою: Львівська область Яворівський район смт.Немирів, площа Ринок, буд.16 а унаслідок пожежі, що мала місце 09.04.2023 року становить 330 762,00 грн та зазначено, що виконана оцінка Товариства з обмеженою відповідальністю «Західний регіональний консалтинг центр» у 2023 році нерухомого майна за адресою: Львівська область Яворівський район смт.Немирів, площа Ринок, будинок, 16а не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам, є неякісним і не може бути використаний.
До матеріалів справи заявником долучено рахунок-фактуру №21/10-24 від 21.10.2024 на виконання експертизи на суму 35000,00 грн, приймально-здавальний акт на виконання експертизи від 11.11.2024, квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН 12 від 01.11.2024.
З огляду на вищенаведене відповідач просить стягнути з позивача 35 000,00 грн витрат на оплату судової будівельно-технічної експертизи та 70 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
У запереченні на заяву відповідача б/н від 08.07.2026 (вх.№19670/26від 08.07.2026) представник позивача стверджує, що заява позивача є необґрунтованою, обсяг витрат на правничу допомогу є значно завищеним.
Представник позивача стверджує, що відповідач визначив гонорар у фіксованому розмірі, однак саме по собі погодження сторонами договору фіксованої суми не означає, що така сума автоматично підлягає компенсації за рахунок іншої сторони; до заяви не подано жодного розрахунку фактично витраченого адвокатом часу на виконання кожної із зазначених процесуальних дій. В акті виконаних робіт наведено лише загальний перелік дій без зазначення тривалості їх виконання, кількості витрачених годин та вартості кожної окремої послуги. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість саме заявленої суми 70 000,00 грн.
Також представник позивача стверджує, що значна частина зазначених у акті робіт є звичайними процесуальними діями, які є невід`ємною складовою представництва інтересів сторони у суді.
Щодо компенсації витрат на проведення приватної експертизи представник позивача зазначив, що в акті виконаних робіт до складу правничої допомоги додатково включено звернення до експерта та організацію проведення експертизи. Таким чином окремі дії, пов`язані із проведенням експертного дослідження, фактично враховуються двічі: як самостійні витрати на експертизу та як елемент адвокатської допомоги, що суперечить принципу недопущення подвійної компенсації судових витрат.
З огляду на вищезазначене представник позивача (Фізичної особи підприємця Тістечок Любов Михайлівни) у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення просив суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 70 000,00 грн та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розумного, співмірного та обґрунтованого розміру, який відповідає фактичному обсягу виконаної адвокатом роботи та вимогам статті 126 Господарського процесуального кодексу України.
При ухваленні додаткового рішення суд керувався наступним. 
За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства. Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. 
Судовими витратами є оплата послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам статті 6 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у статтях 4, 13, 14, 15 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”. 
Статтею 19 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. 
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. 
Згідно зі статтею 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. 
Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. 
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України “Про адвокатуру і адвокатську діяльність”. 
Відповідно до частини 1, частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
Згідно пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до частини 1, частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. 
За приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
За приписами частин 4, 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача; розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Представником Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 75 000,00 грн надано: договір про надання правової допомоги №02-08/24 від 02.08.2024, додаткову угоду № 2 від 18.10.2024 до договору про надання правничої допомоги №02-08/24 від 02.08.2024, акт №2 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 12.12.2025 за договором про надання правової допомоги №02-08/24 від 02.08.2024 та додаткової угоди № 2 від 18.10.2024, рахунок №2/25 від 12.12.2025, платіжну інструкцію №1.443653485.1 від 12.12.2025.
Фізичній особі підприємцю Мідику Богдану Михайловичу (відповідачу) надавалась правнича допомога адвокатським бюро «Миколи Підбірного» згідно договору про надання правової допомоги №02-08/24 від 02.08.2024.
Повноваження адвоката Підбірного Миколи Ярославовича та обсяг наданих адвокатом послуг підтверджуються ордером від 18.10.2024 про надання правничої (правової) допомоги, договором про надання правової допомоги №02-08/24 від 02.08.2024, додатковою угодою № 2 від 18.10.2024 до договору про надання правничої допомоги №02-08/24 від 02.08.2024, актом №2 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 12.12.2025 за договором про надання правової допомоги №02-08/24 від 02.08.2024 та додатковою угодою №2 від 18.10.2024, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №1514 від 13.05.2019, виданим Радою адвокатів Львівської області відповідно до рішення від 13.05.2009 №4)
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. 
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи в будь-якому випадку незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 22/445/19. 
Згідно частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Крім згаданого у статті 126 Господарського процесуального кодексу України принципу змагальності сторін, іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є верховенство права та пропорційність. 
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. 
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України – інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною 5 – частиною 7, частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може відступити від вказаного загального правила та не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19. 
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. 
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Отже, з врахуванням вищенаведених норм, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права. 
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі “Баришевський проти України” від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі “Гімайдуліна і інших проти України” від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі “Двойних проти України” від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі “Меріт проти України” від 30.03.2004, пункті 268 рішення у справі “East/WestAllianceLimited” проти України” від 02.06.2014, заява № 19336/04, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
На думку суду, надані докази на підтвердження витрат відповідача на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для їх відшкодування саме в сумі 70 000,00 грн з іншої сторони, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. 
Розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 70 000,00 грн зважаючи на положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. 
Суд враховує позицію Верховного Суду викладену у постанові по справі №905/1795/18 від 07.11.2019, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 
Великою Палатою Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22).
Ознайомившись із поданими відповідачем документами, суд дійшов висновку, що з Фізичної особи підприємця Тістечок Любов Михайлівнина користь Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловичапідлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 35000,00 грн. У задоволенні решти суми витрат слід відмовити. 
Наведений висновок суду обґрунтовується тим, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору порівняно з ринковими цінами на аналогічні послуги. 
При визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи також фінансовий стан обох сторін. 
Зменшуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу суд не втручається у правовідносини адвоката та його клієнта, враховуючи клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, використовує право на зменшення розміру цих витрат, надане суду частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. 
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17. 
Щодо стягнення витрат на проведення експертизи, виконаної на замовлення відповідача, суд зазначає наступне.
Згідно частини 1 статті 101 Господарського процесуального коднксу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тому сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ. Вказане узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22
Відшкодування витрат на проведення експертизи не обмежується випадками, коли експертиза призначена судом. Вирішальним є те, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи був відповідний висновок врахований судом як доказ.
Зокрема, як вбачається зі змісту рішення від 18.02.2026 у справі №914/2311/24 суд не поклав в основу мотивації відмови у позові висновок №21/10-24 від 11.11.2024 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи замовленої відповідачем. Підстави відмови у позові не обгрунтовані обставинами встановленими висновком експертизи, поданим відповідачем.
Відтак, витрати відповідача на експертизу у розмірі 35 000,00 грн не підлягають стягненню із позивачки, адже такі не враховані судом під час розгляду даної справи. 
Відповідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Відповідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 
Частиною першою статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік випадків, коли суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення: 1) якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Керуючись статтями 2, 11, 13, 15, 16, 74, 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:
1. Заяву Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича про стягнення судових витрат задовольнити частково. 
2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Тістечок Любов Михайлівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 ) на користь Фізичної особи підприємця Мідика Богдана Михайловича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 35 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. У задоволенні решти заяви відмовити. 
4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили. 

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені. 
Додаткове рішення набирає законної відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені в статтях 256-257 Господарського процесуального кодексу України.
Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua. 

Суддя Сухович Ю.О.