УКРАЇНА
Справа № 196/545/26 
№ провадження 2-др/196/6/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
(додаткове)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Костюкова Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання: Грищенко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с-ща Царичанка заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сахончик Ольги Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №196/545/26 за позовною заявою ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок" про стягнення заборгованості орендної плати,-? ? 

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2026 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області ухвалено вступну та резолютивну частину рішення у цивільній справі №196/545/26 за позовною заявою ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок" про стягнення заборгованості орендної плати, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок", код ЄДРПОУ 30824884, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , заборгованість за договором оренди землі від 15 травня 2006 року (зі змінами та доповненнями) в загальній сумі 21 662 (двадцять одна тисяча шістсот шістдесят дві) грн. 48 коп., з яких: заборгованість з орендної плати складає - 21 118,01 грн., інфляційні втрати - 360,48 грн., 3% річних - 183,99 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок", код ЄДРПОУ 30824884, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 225,64 грн.
06 серпня 2026 року через систему "Електронний суд" від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сахончик О.О.надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок" на користь? ? ОСОБА_1 витрат на? ? правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. На підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу представником до заяви долучено Договір про надання правничої допомоги від 10 квітня 2026 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сахончик О.О., детальний опис послуг до Договору про надання правничої допомоги від 10.04.2026, акт наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 10.04.2026.
Від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок"- адвоката Бобиля В.В. через систему "Електронний суд" 07.08.2026 р. надійшли письмові заперечення щодо заяви про винесення додаткового рішення, у яких він просить зменшити заявлені позивачем витрати на оплату правничої допомоги, оскільки зміст позовних вимог та предмет позову в даній справі не охоплюють значної кількості обставин і фактів, а сама справа не відноситься до складних категорій справ. Крім того, обсяг доказів по справі, який підлягав вивченню та аналізу адвокатом, є незначними, справа не є обтяженою великою кількістю доказів, участю великої кількості учасників судового процесу, а розрахунок 3% річних та пені не викликає особливих зусиль для професійного адвоката. Також, позовні вимоги були задоволені частково, однак позивач намагається покласти на відповідача правничу допомогу в повному обсязі, а не пропорційно задоволених вимог(а.с.122-124).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи №196/545/26, заяву про ухвалення додаткового рішення і письмові заперечення сторони відповідача, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Згідно ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 
Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.
Вказаний висновок викладено у постанові (додатковій) Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 447/3950/21 (провадження № 61-11490св23).
Частиною першою ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша – друга статті 133 ЦПК України).
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до змісту позовної заяви представником позивачки було зазначено, що на дату подання позову позивачкою понесено судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 1 331,20 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн., які просить стягнути з відповідача, на підтвердження чого додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1 331,20 грн. (а.с.13), ордер від 10.04.2026р. на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Сахончик О.О. Крім того, в позовній заяві представником позивачки зазначено, що передбачаються додаткові процесуальні витрати за надання правничої допомоги, розмір та розрахунок яких буде подано до закінчення розгляду справи судом (а.с.36).
Також, в ході розгляду справи представником позивачки - адвокатом Сахончик О.О. було повідомлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу нею у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду будуть надані докази.
Після розгляду справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду представником позивачки було подано до суду 06.08.2026р. через систему «Електронний суд» Договір про надання правничої допомоги від 10 квітня 2026 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сахончик О.О., детальний опис послуг до Договору про надання правничої допомоги від 10.04.2026 та акт наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 10.04.2026 на суму 12 000,00 грн. (а.с.114-118).
Як вбачається з матеріалів справи, 10 квітня2026 року між адвокатом Сахончик О.О. та позивачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.116).
Згідно п.п.4.1, 4.2 договору, отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару, частина якого сплачується за домовленістю сторін при підписанні Договору. Остаточний розрахунок та гонорар успіху сплачується протягом 30 робочих днів після виконання адвокатом всіх дій та отримання результату у вигляді рішення суду, яке набрало законної сили. При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності і правових питань, що стосується доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката.
Відповідно до детального опису послуг та акту наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 03.08.2026, адвокатом Сахончик О.О. були надані послуги, які прийняла позивачка ОСОБА_1 , а саме: попереднє вивчення матеріалів, формування позиції та консультування - 2 год.; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики - 2 год.; складання, відправлення та контроль за виконанням адвокатських запитів (знаходження договору оренди землі (ЦНАП), отримання витягу з кримінального провадження, отримання витягів з реєстру нерухомого майна, тощо) - 4 год.; участь у судових засіданнях, а саме: 19.05.2026, 11.06.2026, 30.07.2026 - 3 год.; підготовка, складання та подання заяви про додаткове рішення з додатками до суду - 2 год. Вартість послуг становить: 15 год. х 800,00 грн. = 12 000,00 грн. (а.с.114, 115).
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачкою ОСОБА_1 послуг адвоката Сахончик О.О.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить з такого.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих адвокатом доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Як зазначено Верховним Судом в постановах від 10 грудня 2019 року у справі №160/2211/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 580/2610/19 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
При визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.
Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Так, розглядаючи надані представником позивачки докази понесених витрат на правничу допомогу, суд враховує правову позицію Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини, та дійшов висновку, що розмір заявлених до стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу в сумі 12 000 грн. не відповідає повною мірою критерію реальності адвокатських витрат і критерію розумності їх розміру, оскільки такі витрати не співрозмірні з обсягом і змістом наданих послуг, складністю справи. При цьому суд дослідив питання обґрунтованості витрат та врахував, що справа не обтяжена кількістю доказів, які б потребували значного часу на їх вивчення. 
Слід зазначити, що 12 травня 2020 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №904/4507/18, в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд вважає, що заявлені представником позивачки витрати на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом юридичних послуг, враховуючи необхідний час, який може бути витрачений адвокатом на опрацювання спірних правовідносин та розумну необхідність інших витрат для вказаної справи.
При цьому, зважаючи на те, що фактично правнича допомога у цій справі була надана, та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, письмові заперечення представника відповідача щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, враховуючи предмет позову, категорію та складність справи, існування усталеної практики розгляду справ даної категорії, яка не потребує докладання значних зусиль для вивчення правовідносин між сторонами по справі, об`єм наданих доказів, їх складність та відсутність необхідності значного часу для їх аналізу, характер виконаної представником позивачки роботи, її доцільність і об`єм, співмірність витрат на правничу допомогу з обсягом і змістом наданої адвокатом правничої допомоги, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника позивачки про стягнення з відповідача понесених позивачкою витрат на правничу допомогу і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 6 000 грн., що відповідає принципу розумності, обґрунтованості та співмірності. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 260, 261, 270, 352 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сахончик Ольги Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №196/545/26 за позовною заявою ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок" про стягнення заборгованості орендної плати - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок", код ЄДРПОУ 30824884, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі? ? 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. 
В іншій частині заяву та клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу залишити без задоволення.  
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп- НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок", адреса місцезнаходження: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с.Михайлівка, вул.Вороного, буд.1, код ЄДРПОУ 30824884.
Повне додаткове рішення складено 24 серпня 2026 року.? ? ? ? 

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков