Дата документу 19.08.2026 | Справа № 554/8619/25
| Провадження № 2-др/554/44/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України

19 серпня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі головуючого судді – Гольник Л.В., за участю секретаря судового засідання – Фесенко К.О., розглянувши заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення порядку спілкування з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,–

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.05.2026 року первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення порядку спілкування з дитиною задоволено частково.
Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею задоволено частково.
Встановлено ОСОБА_3 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- особисті зустрічі щонеділі з 09:00 до 19:00 в рекреаційних зонах і місцях дитячого відпочинку та дозвілля міста Києва у присутності матері; 
- спілкування засобами телефонного та/або електронного зв`язку щотижня: в понеділок та середу з 19:00 до 19:30 год.;
- спільний відпочинок дитини з батьком під час літніх канікул протягом 14 днів в межах України.
В решті позовних вимог первісного позову та зустрічного позову – відмовлено.
Представник позивача за первісним позовом Калафута Д.В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1937,92 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 200 грн.
Представник відповідача за первісним позовом адвокат Оніпко Є.А. направив до суду заяву щодо ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат, в якому просив відмовити у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу у частині 2400,00 грн, сплачених за складання заяви про видачу обмежувального припису у справі № 554/9022/25, оскільки судові витрати за вказаною справою в силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України віднесено на рахунок держави, а у задоволенні самої заяви відмовлено; відмовити у задоволенні вимоги про стягнення 5 000,00 грн «гонорару успіху (авансу)», оскільки обов`язок його сплати обумовлено відкладальною умовою (набранням законної сили рішенням у справі № 554/13903/24 про поділ спільного майна), яка не настала, вимога не пов`язана з предметом цієї справи, а гонорар успіху, за усталеною судовою практикою (постанови КГС ВС від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, у справі № 906/462/22; постанови Київського апеляційного суду від 11.02.2025 у справі № 757/29547/22-ц та від 05.02.2025 у справі № 756/11274/21), не належить до складу судових витрат, які покладаються на іншу сторону; врахувати відсутність належних та достовірних доказів дійсного розміру понесених витрат з огляду на арифметичну невідповідність між Актом прийому-передачі від 09.06.2025 і квитанцією до прибуткового касового ордера № 99/06-25 від 09.06.2025, та відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України залишити відповідну частину вимоги без розгляду; застосувати принцип пропорційності, встановлений ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення як первісного, так і зустрічного позовів; у разі встановлення судом розміру витрат, які підлягають доведенню та розподілу, врахувати майновий стан ОСОБА_3 як особи з інвалідністю 2 групи, єдиним доходом якої є пенсія по інвалідності, та значно зменшити розмір відшкодування відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України; у задоволенні решти вимог ОСОБА_2 щодо стягнення судових витрат – відмовити.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про проведення судового засідання без її участі.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав заяву про розгляд заяви без його участі.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив таке.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається, позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із двома позовними вимогами немайнового характеру, в якому просила скасувати рішення Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 13.05.2025 року та встановити новий порядок спілкування батька ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_2 сплатила судовий збір за дві немайнові вимоги, що підтверджується двома квитанціями про сплату судового збору по 968,96 грн кожна, оскільки позов подавався через Електронний суд, загальна сума сплаченого судового збору становить 1937,92 грн (а.с. 13, 83).
16.04.2024 року у судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_2 відмовилася від позовних вимог до Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради.
Суд виніс ухвалу від 16.04.2026 року про прийняття відмови позивача від позовних вимог до Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Полтаві ради про скасування рішення та закриття провадження в частині позовних вимог у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Полтаві ради, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації в частині позовних вимог до Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Полтаві ради про скасування рішення.
Отже розподіл судових витрат в разу закриття провадження у справі здійснюється на підставі ч. 2 ст. 255 ЦПК України за відповідним обґрунтованим та мотивованим клопотанням сторони.
Як вбачається, відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 2 групи, що достеменно відомо як позивачу, так і її представнику.
Враховуючи те, що первісний позов задоволено частково, а також те, що відповідач звільнений від сплати судового збору, то сума судового збору в розмірі 484,48 грн. підлягає компенсації з державного бюджету. 

Стосовно судових витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При поданні позовної заяви від 09.06.2025, уточненої позовної заяви від 14.09.2025 та уточненої позовної заяви від 10.10.2025 представник ОСОБА_2 – адвокат Калафута Д.В. заявила вимогу стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 усі судові витрати, навівши попередній (орієнтовний) розрахунок у розмірі 18 200,00 грн.
На підтвердження витрат на правову допомогу було надано Договір про надання правової допомоги № б/н від 29.05.2025 (а.с. 34-35), Акт прийому-передачі від 09.06.2025 до договору від 29.05.2025 про надання правової допомоги на суму 18 200 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордера № 99/06-25 від 09.06.2025 на суму 18 200 грн (а.с. 36).
Як вбачається, відповідач за первісним позовом не погоджується із сумою заявлених витрат на правову допомогу. 
Відповідно до Акта прийому-передачі до Договору № б/н від 29.05.2025, складеного 09.06.2025, вартість наданих послуг за окремими позиціями становить: усна консультація – 2400,00 грн (2 год.), вивчення документів – 2 400,00 грн (2 год.), аналіз рішення від 13.05.2025 – 1200,00 грн (1 год.), аналіз доказів – 1 200,00 грн (1 год.), складання заяви про видачу обмежувального припису – 2 400,00 грн (2 год.), складання позовної заяви – 4 800,00 грн (4 год.). Сума цих позицій становить 14 400,00 грн за 12 годин, що відповідає погодинній ставці 1 200,00 грн, погодженій сторонами у п. 4.1 Договору.
До вказаної суми адвокат додає окрему позицію «Гонорар успіху (аванс)» у розмірі 5 000,00 грн, після чого в Акті зазначено підсумок 18 200,00 грн. Однак 14 400,00 грн + 5000,00 грн = 19400,00 грн, а не 18 200,00 грн, як зазначено в Акті у графі «РАЗОМ» та у квитанції до прибуткового касового ордера № 99/06-25 від 09.06.2025. Розбіжність у розмірі 1 200,00 грн між арифметичною сумою складових Акту та підсумковою сумою, зазначеною в цьому ж Акті і в квитанції, не отримала жодного пояснення представника позивача.
При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги, наданої адвокатом Калафутою Д.В., суд враховує як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною.
Зокрема, не можна вважати такими, що пов`язані саме з розглядом даної справи надання послуги «складання заяви про видачу обмежувального припису Адвокатом» у розмірі 2 400,00 грн, оскільки вказана послуга не має жодного відношення до предмета цієї справи, оскільки зазначена заява розглядалася в окремому судовому провадженні – справа № 554/9022/25 (провадження № 2-о/554/251/2025), за результатами розгляду якої рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 27.06.2025, яке набрало законної сили 28.07.2025, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.
Послуги, які надані адвокатом «аналіз рішення від 13.05.2025 Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради щодо заяви ОСОБА_3 » у розмірі 1200 грн. та «аналіз доказів, які додаються до позовної заяви про скасування рішення від 13.05.2025 Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради щодо заяви ОСОБА_3 » не має відношення до позовних вимог щодо ОСОБА_3 . 

Позиція «Гонорар успіху (аванс)» у розмірі 5 000,00 грн також не підлягає стягненню з ОСОБА_3 у цій справі. Відповідно до п. 4.7 Договору про надання правової допомоги № б/н від 29.05.2025 гонорар успіху сплачується у розмірі 10000,00 грн, і ця частина гонорару сплачується клієнтом протягом трьох робочих днів з моменту набрання судовим рішенням у справі про поділ спільного майна законної сили. Тобто сторони договору прямо і однозначно обумовили виникнення обов`язку зі сплати гонорару успіху виключно результатом іншої, окремої судової справи – про поділ
спільного майна подружжя (справа № 554/13903/24).
Отже, заявлений представником позивача гонорар успіху не підлягає стягненню з ОСОБА_3 за трьома самостійними підставами: відкладальна умова, погоджена сторонами для його сплати, не настала; предметом цієї відкладальної умови є інша, не пов`язана зі справою № 554/8619/25 справа; гонорар успіху, за усталеною судовою практикою, не належить до складу судових витрат, які покладаються на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Враховуючи вищевикладене, а також закриття провадження у справі у частині позовних вимог до другого відповідача та часткове задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3600 грн., виходячи з того, що сума витрат на правову допомогу складається з послуги «усна консультація щодо визначення порядку участі у вихованні», «вивчення документів щодо визначення порядку участі у вихованні» по 2400 грн, складання позовної заяви – 4800 грн. (позов пред`явлено до двох відповідачів, тому послуга до одного відповідача становить 2400 грн.) 
Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3 600 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133-137, 141, 270, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.
Компенсувати з державного бюджету витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 3600 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою на офіційному вебпорталі судової влади України: http://www.ok.pl.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 19 серпня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач за первісним позовом – відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач за первісним позовом – позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, код ЄДРПОУ 37413735, адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 58, м. Київ, 03150.

Суддя Л.В.Гольник