справа № 619/3750/26
провадження № 2/619/2236/26

РІШЕННЯ
 іменем України
10 вересня 2026 року м. Дергачі,
Дергачівський районний суд Харківської області 
у складі: головуючого судді Коваленко Н.В., 
за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 619/3750/26,
ім`я (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 ,
представник позивача: Клімов Микола Пимонович,
відповідач: Солоницівська селищна рада,
представник відповідача: Литвинов Андрій Олексійович, 
відповідач:  ОСОБА_2 ,
вимоги позивача: про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Солоницівської селищної ради про встановлення факту проживання у будинку та визнання права власності, в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в будинку АДРЕСА_1 . 16.08.2023 позивач оформила право власності на будинок АДРЕСА_1 після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 за законом І черги і переселилася мешкати в будинок АДРЕСА_1 в зв`язку з тим, що мати хвора на онкозахворювання і їй потрібна була цілодобова допомога. Після оформлення будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом І черги після смерті батька на своє ім`я перереєстрацію в паспортному столі спадкового будинку позивач не здійснювала, тому як будинок АДРЕСА_1 так будинок АДРЕСА_2 знаходяться в одному населеному пункті Вона не придала значення паспортній перереєстрації свого проживання в будинку АДРЕСА_1 після фактичного переїзду в спадковий будинок в 2023 році.
Після смерті матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку яка знаходиться в Малобурлуцькій сільраді Великобурлуцького району Харківської області площею 5,7523 Га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 062687 виданого 04.12.2006 Великобурлуцьким районним відділом земельних ресурсів та Великобурлуцькою райдержадміністрацією від 29.08.2003 № 199, що зареєстрований в книзі записів реєстрації держактів про право власності на землю № 010668900043 за ОСОБА_3 . Приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А. відмовлено в оформленні права власності на спадщину по причині того, що позивач з 2023 року є власником будинку АДРЕСА_1 ., але не має офіційної реєстрації в ньому, тому вона змушена звернутись до Дергачівського районного суду Харківської області з даним позовом. Отже позивач просить встанови факт її проживання в будинку АДРЕСА_1 з 2023 року і по теперішній час, який належить їй на праві власності. Визнати за нею в порядку спадкування за законом І черги земельну ділянку площею 5,7523 Га, кадастровий номер № 632483:01:000:0559, яка належить на підставі держакту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 062 687 виданого 04.12.2006 Великобурлуцьким районним відділом земельних ресурсів та Великобурлуцькою райдержадміністрацією від 29.08.2003 № 199 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
03.06.2026 року позивачем подано до суду позовну заяву.
08.06.2026 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 13 год 00 хв. 07.07.2026 року.
07.07.2026 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду , задоволено клопотання про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Тетяни Анатоліївни (62364, Харківська область, Харківський район, с-ще Пересічне, вул.Захисників, 5) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також залучено співвідповідачем у справі ОСОБА_2 .
23.07.2026 року від Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Тетяни Анатоліївни надійшла відповідь на ухвалу суду від 07.07.2026 року.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
В судовому засіданні позивач підтримала викладені в заяві позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.
У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Клімов М.П., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
У судове засідання представник відповідача Солоницівської селищної ради не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача, при прийнятті рішення, покладався на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позовних вимог .Пояснила, що мати була хвора і позивачка яка є її сестрою здійснювала нагляд за нею, вона також допомагала по догляду за матір`ю, проте на спадщину не претендує. 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Як вбачається із свідоцтва про народження , виданого Солоницівським РАЦС Дкргачівського району Харківської області 22.02.1967 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батько – ОСОБА_4 , а мати ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 в Солоницівській сільраді 25.01.1986 року ОСОБА_6 одружився із ОСОБА_5 , після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_7 .
ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 09 липня 2002 року, згідно паспорту НОМЕР_3 виданого Солоницівським ВМ Дергачівського РВ УМВСУ в Харківській області 27.02.1998 року.
Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батько – ОСОБА_4 , а мати ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 в Солоницівській сільраді 02.03.1985 року ОСОБА_9 одружився із ОСОБА_8 , після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_10 .
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , 09 липня 1991 року, згідно паспорту НОМЕР_6 виданого Солоницівським ВМ Дергачівського РВ УМВСУ в Харківській області 21.11.2000 року.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2023 виданого Маслій А. О. державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної Харківської області, ОСОБА_4 , 1940 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємицею є його дочка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_7 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .
Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташований житловий будинок літ. «А-1» разом з прибудовою літ. «а» та ганком літ. «а», загальною площею 100,3 кв.м, житловою площею 67,2 кв.м, та надвірні будівлі при ньому: погріб літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», колодязь літ. «К», ворота № 3, паркан № 4. Зазначений житловий будинок належить померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Солоницівської селищної Ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області 20 грудня 1986 року на підставі рішення виконкому Солоницівської селищної Ради народних депутатів від 09 грудня 1986 року за реєстровим № 308; право власності зареєстровано Дергачівським міжміським бюро технічної інвентаризації 15 січня 1987 року та записано у реєстрову книгу № 8 за реєстровим № 1285. Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами підлягає державній реєстрації. Спадкова справа № 151/2022 Зареєстровано в реєстрі за № 1- 622. Що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.08.2023 та витягом з Державного реєстру речових прав від 16.08.2023 року .
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер: 1015, виданий 31.05.2016 (видавник: Арнаутова Т.А. приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області) Мандрик Ганні Матвіївні, реєстраційний номер облікової податків: НОМЕР_8 , паспорт громадянина Солоницівський України, серія та номер: НОМЕР_9 , виданий 25.10.2000 (видавник: ВМ Дергачівського РВ УМВСУ в Харківській області, країна громадянства: область, Дергачівський Україна, адреса: АДРЕСА_4 ) на праві власності належить земельна ділянка: кадастровий номер 6321483000:01:000:0559, 5.7523 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою : Харківська обл., Великобурлуцький р., с/рада. Малобурлуцька.
Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області було повідомлено, що за інформацією відділу № 5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління, згідно з Книгами записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, записи в яких здійснювалися до 01.01.2013 року, зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії ХР № 062687 за № 010668900043 від 04.12.2006 року, на земельну ділянку з кадастровим номером 6321483000:01:000:0559, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малобурлуцької сільської ради, площею 5,7523 га, виданого на ім`я ОСОБА_11 . Згідно даних Державного земельного кадастру та інформації отриманої в порядку інформаційної взаємодії з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на земельну ділянку з кадастровим номером 6321483000:01:000:0559 зареєстровано право власності за ОСОБА_3 від 31.05.2016 за № 14802659. Щодо надання вартості земельної ділянки повідомляємо наступне, згідно із частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки отримуються у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А., про можливість видачі спадщини на ім`я ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 мати ОСОБА_3 , 1942 року народження, яка мешкала на день смерті в АДРЕСА_1 , видати свідоцтво про право на спадщину неможливо оскільки для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини, який вона пропустила.
З відповіді Солоніцевської селищної ради від 21.04.2026и №02-26/2020 вбачається, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована з 17.03.1976 року по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті за вказаною адресою зареєстрованих осіб не було 
ОСОБА_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Солоницівською селищною радою 25.07.2025 року Серії НОМЕР_10 .
Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за параметрами запиту ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 23, 56).
Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яку прийняла позивач шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем .
Але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері позивача не уявляється можливим, у зв`язку з тим, що вони були зареєстровані за різними адресами.
Таким чином, встановлення факту необхідно позивачу для підтвердження права на спадщину та визнання права власності на неї .
Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А., 21.07.2016 № 586, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , 1942 р.н. будь-яким іншим нотаріусом спадкова справа не заводилась; заповіт вона не складала. 
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом І черги земельну ділянку площею 5,7523 Га, кадастровий номер № 632483:01:000:0559, яка належить на підставі держакту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 062 687 виданого 04.12.2006 Великобурлуцьким районним відділом земельних ресурсів та Великобурлуцькою райдержадміністрацією від 29.08.2003 № 199 Мандри? Ганні Матвіївні, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
У частині 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина 1 статті 1272 ЦК України).
Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.
Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести суду обґрунтованість позовних вимог, а на відповідача - обов`язок їх спростувати.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частини першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України).
Звертаючись до суду із позовом, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері.
Судом встановлено, що мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ураховуючи, що заповіт від імені ОСОБА_3 відсутній, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, то має місце спадкування за законом.
У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Обов`язковою умовою для визнання права на спадкове майно є прийняття спадкоємцем спадщини. І законом не передбачено іншого порядку її прийняття, ніж встановлений ст. 1268, 1269 ЦК України.
Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 , їх родинний зв`язок підтверджується копією свідоцтва про народження та про шлюб (відбулася зміна прізвища).
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Так, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а її мати ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , водночас, ОСОБА_1 постійно проживала разом із матір`ю на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала за нею догляд, оскільки мати мала онкозахворювання, що підтвердила ії сестра ОСОБА_2 – відповідач по справі у судовому засіданні, тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї. В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила, що не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері і не претендує на неї.
Крім того судом встановлено, що будинок в якому позивач доглядала за матір`ю належить їй (позивачу) на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.08.2023 року.
В судовому засіданні позивач підтвердила, що оскільки будинок належав їй на праві власності і в цьому будинку була зареєстрована її мати , яку вона доглядала, то вона і вважала що фактично прийняла спадщину , до того моменту поки не отримала відмову від нотаріуса. 
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Як роз`яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини, який вона пропустила. Отже, позивач не була зареєстрована разом з матір`ю на час її смерті і заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого для прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала.
Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Отже судом встановлено, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку її право підлягає судовому захисту відповідно до статті 16 ЦК України шляхом визнання за нею права на спадкове майно (права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом), що відповідає положенням статей 1216, 1217, 1223, 1233, 1268, 1296, 1297 ЦК України.
Після смерті матері ОСОБА_3 , відкрилась спадщина на земельну ділянку яка знаходиться в Малобурлуцькій сільраді Великобурлуцького району Харківської області площею 5,7523 Га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 062687 виданого 04.12.2006 Великобурлуцьким районним відділом земельних ресурсів та Великобурлуцькою райдержадміністрацією від 29.08.2003 № 199, що зареєстрований в книзі записів реєстрації держактів про право власності на землю № 010668900043 за ОСОБА_3 . 
Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127), свідоцтво про право на спадщину може бути оформлене лише на земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер, необхідна для такого присвоєння технічна документація може бути виготовлена на замовлення спадкоємця, статус якого може бути підтверджений витягом із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу, або рішенням суду.
Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
За змістом ст. 1296 Цивільного кодексу України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судового збору з відповідача, в зв`язку з чим, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, питання розподілу судових витрат суд не вирішує.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 77-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Встановити факт постійного проживання спадкоємиці , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після її смерті у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на земельну ділянку площею 5,7523 Га, кадастровий номер № 632483:01:000:0559, яка розташована за адресою: Харківська область Великобурлуцький район, селищна рада Малобурлуцька ( яка належить на підставі держакту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 062 687 виданого 04.12.2006 Великобурлуцьким районним відділом земельних ресурсів та Великобурлуцькою райдержадміністрацією від 29.08.2003 № 199 Мандри? Ганні Матвіївні, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;
відповідач:Солоницівська селищна рада, юридична адреса: 62370, Харківська обл., Харківський р-н, с-ще Солоницівка, вул. Визволителів, буд. 6, код ЄДРПОУ 04398821;
відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_11 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 . 

Повне судове рішення складено 10 вересня 2026 року.

Суддя  Н. В. Коваленко