Справа № 539/2874/26
Провадження № 2/539/2153/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
15 вересня 2026 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участі секретаря судового засідання Берко О. С., 
розглянувши у приміщенні суду у місті Лубнах Полтавської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У червні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позовна заява мотивована тим, що 20 січня 2022 року ОСОБА_1 і Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») уклали кредитний договір № 7137214, умовами якого визначені розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. 
За умовами кредитного договору № 7137214 відповідач отримала кредитні кошти в сумі 7 000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом 1 323 грн, які нараховуються за ставкою 0,63 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Свої зобов`язання ТОВ «Мілоан» по кредитному договору виконало, надавши відповідачу кредитні кошти, натомість, відповідач погашення заборгованості не здійснювала, кредитні кошти не повернула.
26 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 26-07/2024. Відповідно до умов цього договору позивачу відступлено права вимоги за договором від 20 січня 2022 року № 7137214, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором від 20 січня 2022 року № 7137214, яка на момент подання позовної заяви становить 10 108 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7 000 грн, заборгованість за процентами - 2 723 грн, заборгованість за комісією - 385 грн.
Крім цього, 20 січня 2022 року ОСОБА_1 і Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (далі - ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс») уклали кредитний договір № 4834008, умовами якого визначені розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.
За умовами кредитного договору № 4834008 відповідач отримала кредитні кошти в сумі 4 000 грн. Нарахування процентів здійснюється за кожен день користування кредитом, з дати надання кредиту до його повного повернення, на залишок фактичної заборгованості.
Отримавши кредитні кошти відповідач не сплачувала заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
30 січня 2023 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») укладено договір факторингу № ФК28-01/30/1. Відповідно до умов цього договору ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права вимоги за договором від 20 січня 2022 року № 4834008, що укладений між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та відповідачем.
01 грудня 2025 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 01-12/25, відповідно до умов якого позивачу відступлено права вимоги за договором від 20 січня 2022 року № 4834008, що укладений між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та відповідачем.
На підставі викладеного ТОВ «Факторинг Партнерс» просило стягнути з ОСОБА_1 : заборгованість за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 7137214 у розмірі 10 108 грн; заборгованість за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 4834008 у розмірі 6 574,60 грн; судовий збір - 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 9 000 грн.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала.
Рух справи
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 червня 2026 року справу № 539/2874/26 передано судді Пилипчуку М. М.
Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
У відповіді, яка надійшла до суду з Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 червня 2026 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
На адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 29 червня 2026 року.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 липня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15.30 год 19 серпня 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.
Учасники процесу у судове засідання 19 серпня 2026 року не з`явилися, тому розгляд справи відкладено на 15 вересня 2026 року.
Позивач просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за її зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Суд вважає, що відповідач не з`явилась в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно з частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзиву; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наведені умови у цій справі наявні.
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 15 вересня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду та ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що 20 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Мілоан» з анкетою-заявою № 7137214 на отримання кредиту у розмірі 7 000 грн, строк кредиту - 30 днів з 20 січня 2022 року, дата повернення - 19 лютого 2022 року, сума до повернення - 8 708 грн, комісія за надання кредиту - 385 грн (нараховується одноразово за ставкою 5,5 % від суми кредиту), проценти за користування кредитом - 1 323 грн (нараховуються за ставкою 0,63 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом). У вказаній анкеті-заяві вказано прізвище, ім`я та по батькові позичальника, її РНОКПП, серію та номер паспорта, дату народження, стать, вік, номер мобільного телефону, адресу місця реєстрації та проживання, розмір щомісячного доходу. 
Відповідач підтвердила, що отримала та ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування у паспорті споживчого кредиту № 7137214, а саме: найменування кредитора - ТОВ «Мілоан», його місцезнаходження, серію та номер ліцензії останнього, контактну інформацію, тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту безготівково на рахунок з використанням картки, процентну ставку, тип процентної ставки, розмір комісії, загальні витрати за кредитом, орієнтовану загальну вартість кредиту, реальну процентну ставку.
ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 20 січня 2022 року уклали договір про споживчий кредит № 7137214.
Відповідно до умов договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214: сума кредиту становить 7 000 грн (пункт 1.2 договору про споживчий кредит); кредит надається на 30 днів з 20 січня 2022 року (пункт 1.3 договору про споживчий кредит); термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 19 лютого 2022 року (пункт 1.4 договору про споживчий кредит).
Згідно з пунктом 1.5 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1 708 грн в грошовому виразі та 1 324 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у пунктах 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 8 708 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в пункті 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.
Комісія за надання кредиту - 385 грн, яка нараховується за ставкою 5,5 % від суми кредиту одноразово (пункт 1.5.1 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214).
Проценти за користування кредитом - 1 323 грн, які нараховуються за ставкою 0,63 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214).
Пунктом 1.6 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2, 2.3 цього договору (пункт 1.7 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214).
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214).
Згідно з пунктом 2.2.1 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених у пунктах 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний у пункті 1.4 договору. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний у пункті 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною пунктом 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених пунктом 2.3 договору.
Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій). Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється (пункти 2.2.2, 2.2.3 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214).
Пролонгація строку кредитування на пільгових умовах здійснюється за умови вчинення позичальником дій, передбачених розділом 6 Правил надання коштів у позику, зокрема сплати комісії за управління та обслуговування кредиту і певної частки заборгованості за кредитом (пункт 2.3.1.1 договору). Пролонгація на стандартних (базових) умовах полягає у збільшенні строку кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, при цьому загальний період такої пролонгації не може перевищувати 60 днів, а проценти протягом цього періоду нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 договору (пункт 2.3.1.2 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214).
Відповідно до пункту 4.2 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій, має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. Обов`язок позичальника зі сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Пунктом 3.1 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 визначено, що кредитодавець зобов`язаний на умовах, передбачених пунктом 2.1 цього договору, в сумі, що передбачена пунктом 1.2 цього договору, надати позичальнику кредит в порядку, визначеному в цьому договорі (пункт 3.1.1 договору про споживчий кредит).
Згідно з пунктом 3.3 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором, у порядку, строки та терміни, передбачені пунктами 1.1-1.6 та пунктом 2.4 цього договору (пункт 3.3.2 договору про споживчий кредит).
У графіку платежів, який є додатком до кредитного договору від 20 січня 2022 року № 7137214, визначено суми та періодичність відповідних платежів на погашення заборгованості. 
У квитанції від 20 січня 2022 року № 1890123670 як платник зазначено ТОВ «Мілоан», отримувач - карта/рахунок № НОМЕР_1 , сума платежу - 7 000 грн, призначення - кошти згідно з договором № 7137214.
Відповідно до договору факторингу від 26 липня 2024 року № 26-07/2024 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Факторинг Партнерс» 26 липня 2024 року підписали акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу від 26 липня 2024 року № 26-07/2024.
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу від 26 липня 2024 року № 26-07/2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214. В реєстрі зазначено номер кредитного договору 7137214, дату укладення договору - 20 січня 2022 року, дату закінчення кредитного договору - 20 квітня 2022 року, суму виданого кредиту - 7 000 грн, залишок за кредитом - 7 000 грн, заборгованість за процентами - 2 723 грн, заборгованість за комісією - 385 грн, загальну суму заборгованості - 10 108 грн.
У розрахунку заборгованості за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 7137214 зазначено, що ОСОБА_1 станом на 04 березня 2022 року має заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс», яка становить 10 108 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7 000 грн, заборгованість за відсотками - 2 723 грн, заборгованість за комісією - 385 грн.
Також 20 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» із заявкою на отримання кредиту у розмірі 4 000 грн, строк кредиту - 15 днів. У вказаній заявці зазначено прізвище, ім`я та по батькові позичальника, її РНОКПП, серію та номер паспорта, дату народження, стать, вік, номер мобільного телефону, адресу місця реєстрації та проживання, розмір щомісячного доходу.
Відповідач підтвердила, що отримала та ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування у паспорті споживчого кредиту, а саме: найменування кредитора - ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», його місцезнаходження, серію та номер ліцензії останнього, контактну інформацію, тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту безготівково на рахунок з використанням картки, процентну ставку, тип процентної ставки, розмір комісії, загальні витрати за кредитом, орієнтовану загальну вартість кредиту, реальну процентну ставку.
ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» і ОСОБА_1 20 січня 2022 року уклали кредитний договір № 4834008.
Відповідно до умов кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008: сума кредиту становить 4 000 грн (пункт 1.3 кредитного договору); кредит надається строком на 15 днів - основний строк (строк А) (пункт 1.4 кредитного договору); термін (дата) повернення кредиту - 04 лютого 2022 року (пункт 1.5 кредитного договору).
З першого по п`ятнадцятий день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0,0010 % (пункт 1.6 кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008).
Сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником у повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно з пунктом 1.6 кредитного договору та повернення кредиту у визначений пунктом 1.5 кредитного договору термін (після спливу строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на 13 календарних днів (строк Б), а зазначена у пункті 1.5 кредитного договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку Б позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 4,95 % від суми кредиту за кожен день пролонгованого строку (пункт 1.7 кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008).
Сторони домовились, що строк надання кредиту може бути продовжений та змінена дата повернення кредиту (пункт 1.5 або з урахуванням пролонгації та продовжень згідно з пунктами 1.7, 1.8) у разі виконання певних дій позичальника.
Продовження строку надання кредиту після спливу основного строку здійснюється в термін, визначений пунктом 1.5 кредитного договору, шляхом погашення позичальником всіх нарахованих процентів протягом строку А. У такому разі термін надання кредиту вважається продовженим на 15 днів (строк В), а вказана в пункті 1.5 кредитного договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час продовженого строку В позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день продовженого строку. Продовження строку надання кредиту протягом пролонгованого строку Б здійснюється шляхом сплати позичальником суми нарахованих процентів протягом строку А та строку Б. У такому разі термін надання кредиту вважається продовженим на 15 днів (строк В), а вказана в пункті 1.5 кредитного договору (з урахуванням пролонгації згідно з пунктом 1.7) дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. У разі невиконання позичальником у повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів, нарахованих протягом строку В, згідно з пунктами 1.8.1, 1.8.2 та повернення кредиту після спливу строку В загальний строк надання кредиту автоматично продовжується (пролонгується) на 30 днів (строк Г), а вказана в пункті 1.5 кредитного договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку Г позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день пролонгованого строку Г. Продовження строку надання кредиту протягом строку В здійснюється шляхом погашення позичальником всіх нарахованих процентів на дату такого погашення, а протягом пролонгованого строку Г - шляхом сплати позичальником суми нарахованих процентів протягом строку В та строку Г (пункти 1.8, 1.8.1, 1.8.2, 1.8.3, 1.8.4, 1.8.5 кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008).
Строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 календарного року (пункт 1.12 кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008).
На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 0,37 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 4 000,60 грн. У випадку настання умов, передбачених пунктом 1.7 кредитного договору, орієнтовна ефективна річна процентна ставка складатиме 64 947,25 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 6 574,60 грн (пункт 1.13 кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008).
Згідно з пунктом 2.3 кредитного договору реквізити банківської картки позичальника, на яку перераховуються кошти у безготівковій формі кредитодавцем: 516874хххххх0729.
У графіку платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008, визначено суми та періодичність відповідних платежів на погашення заборгованості. 
У квитанції від 20 січня 2022 року № 61288546 як платник зазначено ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», отримувач - карта/рахунок № НОМЕР_2 , сума платежу - 4 000 грн, призначення - кошти згідно з договором № 4834008.
30 січня 2023 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» і ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» укладено договір факторингу № ФК28-01/30/1. Відповідно до умов цього договору ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права вимоги за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 4834008, що укладений між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та відповідачем.
ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» і ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» 30 січня 2023 року підписали акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу від 30 січня 2023 року № ФК28-01/30/1.
Згідно з реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами до договору факторингу від 30 січня 2023 року № ФК28-01/30/1 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 4834008. В реєстрі зазначено номер кредитного договору 4834008, прізвище, ім`я та по батькові і РНОКПП боржника, заборгованість за основним зобов`язанням - 4 000 грн, заборгованість за відсотками - 2 574,60 грн, загальну заборгованість - 6 574,60 грн.
01 грудня 2025 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 01-12/25, відповідно до умов якого позивачу відступлено права вимоги за договором від 20 січня 2022 року № 4834008, що укладений між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та відповідачем.
ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» 01 грудня 2025 року підписали акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу від 01 грудня 2025 року № 01-12/25.
Згідно з реєстром боржників № 1 до договору факторингу № 01-12/25 від 01 грудня 2025 року, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 4834008. В реєстрі зазначено номер кредитного договору 4834008, ПІП та РНОКПП боржника, суму виданого кредиту - 4 000 грн, залишок за кредитом - 4 000 грн, заборгованість за процентами - 2 574,60 грн, загальну суму заборгованості - 6 574,60 грн.
У розрахунку заборгованості за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 4834008 зазначено, що ОСОБА_1 станом на 03 червня 2026 року має заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс», яка становить 6 574,60 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4 000 грн, заборгованість за відсотками - 2 574,60 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 та кредитний договір від 20 січня 2022 року № 4834008, за якими позивач заявив вимоги у цій справі, укладено сторонами цих правочинів в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не нею, матеріали справи не містять.
Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору».
Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір про споживчий кредит № 7137214 та кредитний договір № 4834008 укладено з дотриманням вимог закону.
Встановлено, що вказані договори, графіки платежів та паспорти споживчого кредиту, підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема суму кредиту, загальний строк кредитування, комісію за надання кредиту та розмір процентної ставки.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладення договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 та кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених нею умовах та невиконання нею свого обов`язку зі своєчасного повернення отриманих кредитних коштів.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Разом з тим презумпцію правомірності укладеного кредитного договору під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку набув право грошової вимоги за договорами.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач уклала договір про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 та кредитний договір від 20 січня 2022 року № 4834008, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернула, тому ТОВ «Факторинг Партнерс» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення договорів.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 7137214 заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 10 108 грн, з яких: за тілом кредиту - 7 000 грн, за процентами - 2 723 грн, за комісією - 385 грн.
Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розміром заборгованості за спірним зобов`язанням з огляду на таке.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказані висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 також відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.
У цій справі встановлено, що відповідно до умов договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214: сума кредиту становить 7 000 грн (пункт 1.2); кредит надається на 30 днів з 20 січня 2022 року (пункт 1.3); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 19 лютого 2022 року (пункт 1.4). Проценти за користування кредитом у межах цього строку становлять 1 323 грн і нараховуються за ставкою 0,63 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2).
Позивач нарахував проценти за користування кредитом за договором про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 у розмірі 2 723 грн, що на 1 400 грн перевищує визначену пунктом 1.5.2 цього договору суму процентів (1 323 грн). Зазначена різниця відповідає чотирьом дням нарахування процентів за стандартною (базовою) ставкою 5 % від суми кредиту (7 000 грн ? 5 % = 350 грн за кожен день) за період після спливу строку кредитування, тобто після 19 лютого 2022 року.
Доказів того, що строк кредитування продовжувався на пільгових умовах у порядку пункту 2.3.1.1 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214, тобто шляхом сплати позичальником комісії за управління та обслуговування кредиту і частки заборгованості за кредитом, матеріали справи не містять. Нарахування ж процентів за стандартною (базовою) ставкою після спливу строку кредитування пункт 4.2 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 визначає як проценти за порушення грошового зобов`язання в розумінні статті 625 ЦК України, обов`язок сплати яких у позичальника настає лише після відповідної вимоги кредитодавця. У позовній заяві позивач зазначив, що заходи досудового врегулювання спору за договором про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 не вчинялися; доказів пред`явлення відповідачу такої вимоги суду не надано. Крім того, за пунктом 2.2.3 договору про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.
Отже, обґрунтованою є сума процентів за користування кредитом за договором про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 у розмірі 1 323 грн, нарахована за період з 20 січня 2022 року до 19 лютого 2022 року, а у стягненні процентів у розмірі 1 400 грн необхідно відмовити.
З огляду на викладене, заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 становить 8 708 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7 000 грн, заборгованість за відсотками - 1 323 грн, заборгованість за комісією - 385 грн.
Встановлено, що відповідно до умов кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008: сума кредиту становить 4 000 грн (пункт 1.3); кредит надається строком на 15 днів - основний строк (строк А) (пункт 1.4); термін (дата) повернення кредиту - 04 лютого 2022 року (пункт 1.5); проценти за користування кредитом протягом строку А нараховуються у розмірі 0,0010 % за кожен день користування кредитом (пункт 1.6).
Умови пролонгації договору викладені в пункті 1.7 кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008, згідно з яким загальний строк надання кредиту автоматично продовжується (пролонгується) на 13 календарних днів (строк Б) у разі невиконання позичальником у повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно з пунктом 1.6 кредитного договору та повернення кредиту у визначений пунктом 1.5 кредитного договору термін, а зазначена в пункті 1.5 дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Протягом пролонгованого строку Б проценти за користування кредитом нараховуються у розмірі 4,95 % від суми кредиту за кожен день.
До суду не подано доказів, що відповідачем здійснювалася оплата заборгованості за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 4834008 і у визначений цим кредитним договором термін кредитні кошти були повернуті.
На відміну від продовження строку кредитування за пунктами 1.8.1-1.8.5 кредитного договору від 20 січня 2022 року № 4834008, пролонгація за пунктом 1.7 цього договору не потребує вчинення позичальником будь-яких дій і настає автоматично внаслідок невиконання ним грошового зобов`язання. Тому проценти, нараховані протягом пролонгованого строку Б, є процентами за користування кредитом у межах строку кредитування, а не процентами, нарахованими після його спливу.
Строк кредитування за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 4834008 сплив 17 лютого 2022 року (04 лютого 2022 року + 13 календарних днів). Проценти за користування кредитом у межах цього строку становлять: за строк А - 0,60 грн (4 000 грн ? 0,0010 % ? 15 днів), за строк Б - 2 574 грн (4 000 грн ? 4,95 % ? 13 днів), а разом - 2 574,60 грн, що відповідає розміру заявлених позивачем процентів та орієнтовній загальній вартості кредиту (6 574,60 грн), визначеній пунктом 1.13 кредитного договору на випадок настання умов, передбачених пунктом 1.7 цього договору. Доказів нарахування процентів за період після 17 лютого 2022 року матеріали справи не містять, а тому заявлений позивачем розмір процентів за цим договором є обґрунтованим.
З огляду на викладене, заборгованість відповідача за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 4834008 становить 6 574,60 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4 000 грн, заборгованість за відсотками - 2 574,60 грн.
Загальна сума заборгованості за договором про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 та за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 4834008 становить 15 282,60 грн.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають задоволенню частково - на суму 15 282,60 грн, а в решті вимог (1 400 грн процентів за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 7137214) у задоволенні позову слід відмовити.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково - на суму 15 282,60 грн із заявлених 16 682,60 грн, що становить 91,61 % ціни позову, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 438,97 грн (2 662,40 грн ? 91,61 %).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Метою впровадження принципу розподілу судових витрат є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.
До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року № 02-07/2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 184 до договору про надання правової допомоги, витяг з акту № 35 про надання юридичної допомоги від 29 травня 2026 року.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 717/1699/22).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданим на підтвердження таких витрат доказам у їх сукупності, врахував характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, і дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000 грн. 
З урахуванням пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України ці витрати підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 748,24 грн (3 000 грн ? 91,61 %).
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 280-284, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про споживчий кредит від 20 січня 2022 року № 7137214 та за кредитним договором від 20 січня 2022 року № 4834008 у загальному розмірі 15 282 (п`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 60 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2 438 (дві тисячі чотириста тридцять вісім) гривень 97 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 748 (дві тисячі сімсот сорок вісім) гривень 24 копійки.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, 6, офіс № 521; ЄДРПОУ - 42640371).
Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Суддя М. М. Пилипчук