ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/2574/26
провадження № 2-а/753/113/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гуртового К.Д., позивача ОСОБА_1 , розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу Управління патрульної поліції в місті Києві Петренка Владислава Олексійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до командира взводу Управління патрульної поліції в місті Києві Петренка Владислава Олексійовича, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6565004, якою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час притягнення позивача до відповідальності і винесення оскаржуваної постанови поліцейський не розглянув клопотання позивача про відкладення розгляду справи з метою реалізації права позивача на правову допомогу, поліцейський Петренко В.О. здійснив розгляд справи незважаючи на те, що не був очевидцем вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а прибув на місце події зі спливом двох годин після того як автомобіль позивача був зупинений. Позивач наголошує, що почав керувати автомобілем в той день з чистим номерним знаком, однак погодні умови по дорожнє покриття могли сприяти його забрудненню, водночас поліцейський при розгляді справи керувався зовнішнім виглядом номерного знаку автомобіля, який вже дві години не рухався і покриття номерного знаку якого вже висохло та було білого кольору, що свідчить про необ`єктивність і необґрунтованість прийнятого поліцейським рішення, а сама постанова не відображає дійсних обставин справи.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2026 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 липня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 753/2574/26 за вказаним позовом, призначено розгляд справи на 24 липня 2026 року та запропоновано позивачу до дня судового розгляду надати письмові пояснення (згоду) щодо можливості заміни визначеного ним відповідача - командира взводу Управління патрульної поліції в місті Києві Петренка Владислава Олексійовича на належного - Департамент патрульної поліції, чи залучення Департамента патрульної поліції як співвідповідача.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2026 року залучено до участі у справі № 753/2574/26 як співвідповідача Департамент патрульної поліції та відкладено розгляд справи на 08 вересня 2026 року. 
26 серпня 2026 року Департамент патрульної поліції подав до суду відзив на позовну заяву. 
Свої заперечення проти позову Департамент обґрунтовує тим, що обставини, про які зазначив позивач у позові, не відповідають дійсності, так як він керував транспортним засобом до моменту розгляду справи працівником поліції, безпосередньо на місці зупинки особисто спостерігав за процедурою оформлення матеріалів у світлу пору доби, підстав вважати, що працівники поліції мали додатково надати йому якісь докази цього, відсутні, усні пояснення позивача підтверджують факт скоєння правопорушення та намагання уникнути відповідальності будь-яким чином.
Зазначає, що обставин, які б вказували на протиправність дій працівників поліції при притягнені позивача до адміністративної відповідальності, що призвело б до порушення його прав, Департаментом патрульної поліції не встановлено. Матеріали справи не спростовують факт порушення ним Правил дорожнього руху та не підтверджують відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП.
Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти них та оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом встановлено, що 25 січня 2026 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Петренко В.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6565004, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП, за те, що 25 січня 2026 року о 15 год. 53 хв. водій керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 метрів, чим порушив п. 2.9. в ПДР.
У зв`язку з зазначеним, на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Частиною першою статті 121-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, керування або експлуатація транспортного засобу з забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.
Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР водієві забороняється керування транспортним засобом, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу, не відповідає вимогам стандартів, закріплений не в установленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. 
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 метрів.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З викладеного вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.
Тобто, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина перша статті. 6 КАС України).
Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у статті 3 Конституції України.
При цьому, стаття 62 Конституції України регламентує, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що з урахуванням диспозції статті 121-3 КУпАП («не дає можливості чітко визначити ... з відстані двадцяти метрів») позбавляє суд можливості оцінити наявність і достатність фактичних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 
Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а).
Враховуючи, відсутність належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у суду відсутні підстави вважати, що позивачем дійсно було вчинене адміністративне правопорушення внаслідок недотримання ПДР.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.
Згідно із висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеному у постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17 (адміністративне провадження № К/9901/4436/17), при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.
Враховуючи викладене, у позові до командира взводу Управління патрульної поліції в місті Києві Петренка Владислава Олексійовича слід відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, судовий збір за подання позовної заяви у сумі 665,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції .
Керуючись статтями 2, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу Управління патрульної поліції в місті Києві Петренка Владислава Олексійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6565004, якою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, ідентифікаційний код 40108646), витрати по сплаті судового збору у сумі 665,60 грн.
У позові до командира взводу Управління патрульної поліції в місті Києві Петренка Владислава Олексійовича - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Олександр ЯКУСИК