ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 460/2744/25 пров. № А/857/25866/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Ільчишин Н.В., Кушнір В.О.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,
на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року (суддя – Максимчук О.О., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Рівне, дата складання повного тексту – не зазначено),
в адміністративній справі №460/2744/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення дій,

встановив:

У лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати для позивача пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021, а саме згідно зі статтею 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - Закон №796-XII) у редакції Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - Закон №230/96-ВР); 2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок основної пенсії позивача за період з 15.01.2025 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021, а саме згідно із статтею 54 Закону №796-XII в редакції Закону №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та виплачувати позивачу основну пенсію в розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025, яке набрало законної сили 05.09.2025 за наслідками перегляду в апеляційному порядку, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати для ОСОБА_1 з 15.01.2025 пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у редакції Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №230/96-ВР. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок і виплату основної пенсії ОСОБА_1 згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)/2021 відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у редакції Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №230/96-ВР у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком щомісячно починаючи з 15.01.2025 до зміни законодавства або правового статусу ОСОБА_1 та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум. 
29.09.2025 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 в порядку статтей 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого 12.03.2025 у справі №460/2744/25 та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у справі №460/2744/25. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протягом тридцяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду свій звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25.
30.10.2025 від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25. У поданому звіті відповідач вказав, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області проведено перерахунок пенсії, внаслідок якого розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків ОСОБА_1 з 15.01.2025 обраховано із застосуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 2361,00*8 - 18888,00 грн, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії №956120191968.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 прийнято поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області звіт про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі №460/2744/25.
12.03.2026 до суду надійшла заява позивача, подана ним в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25.
Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.03.2026 заяву задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2026 основної пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)/2021 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком виходячи з величини прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» - 2361,00 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли порушенню закону по виконанню рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25, шляхом здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2026 основної пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)/2021 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком із застосуванням розмірів прожиткового мінімуму згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум та виплачувати надалі для ОСОБА_1 основну пенсію у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком до зміни законодавства або правового статусу ОСОБА_1 . Установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення. 
14.04.2025 позивач знову звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, вчинені на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25. 
У вказаній заяві позивач зазначила про те, що відповідачем на виконання вказаного рішення суду проведено перерахунок пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)/2021 відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у редакції Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №230/96-ВР, у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком, де внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії позивача склав 19115,76 грн, у тому числі 2361,00 х 8 - розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків. Водночас, позивач зауважує, що виплата вказаної пенсії здійснюється відповідачем у розмірі 8112,33 грн, тобто у розмірі меншому ніж фактично нарахований. 
Позивач просила суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25 в частині виплати ОСОБА_1 з 15.01.2025 пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі меншому за фактично нарахований; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25, в частині виплати ОСОБА_1 з 15.01.2025 пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком щомісячно.
Відповідач надав суду пояснення щодо заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, у яких вказав, що на виконання цього рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області проведено перерахунок пенсії, внаслідок якого розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків ОСОБА_1 з 15.01.2025 року обраховано із застосуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 2361,00*8=18888,00 грн, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії. Відтак вважає, що рішення суду відповідачем виконано у повному обсязі.
Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення суду від 12.03.2025, ухваленого в адміністративній справі №460/2744/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли порушенню закону по виконанню рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25. Установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.
З цією окремою ухвалою суду першої інстанції від 21.04.2026 не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що ухвалена з порушенням вимог ст. 242 КАС України, підстави чого викладені в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що на виконання рішення суду у справі №460/2744/25 Головним управлінням ПФУ в Рівненській області проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, в розмірі восьми мінімальних пенсій з 15.01.2025. При цьому виплата перерахованої пенсії проводиться відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України №821 від 14.07.2025 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень» (далі – Порядок №821). При винесенні окремої ухвали та визнаючи дії Головного управління протиправними щодо виконання рішення суду, судом було зроблено хибний висновок про те, що Головне управління безпідставно не провело виплату пенсії позивачу у повному обсязі після набрання рішення законної сили мотивуючи це п.1 Порядку. Судом безпідставно було стверджено, що цей порядок регулює виплати пенсій лише до набрання законної сили. Зазначає апелянт, що Порядок №821 регулює не лише виплату суми нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за минулий час, а й перерахованих пенсій за рішенням суду, а отже ухвала суду від 21.04.2026 підлягає скасуванню.
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену окрему ухвалу суду від 21.04.2026 та ухвалити постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні заяви. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість окремої ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково.
Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від від 12.03.2025, яке набрало законної сили 05.09.2025, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок і виплату основної пенсії ОСОБА_1 згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)/2021 відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у редакції Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №230/96-ВР у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком щомісячно починаючи з 15.01.2025 до зміни законодавства або правового статусу ОСОБА_1 та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що як встановлено судом, відповідачем не вжито дієвих і належних заходів на виконання судового рішення, а саме, не виконано у повному обсязі і належним чином судове рішення, яке набрало законної сили.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою у порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З метою належного захисту прав особи щодо виконання судових рішень в адміністративному судочинстві законодавцем впроваджено правовий інститут судового контролю, в тому числі, в порядку, передбаченому ст.383 КАС України, що позбавляє особу-позивача необхідності повторно звертатися до суду з позовом для зобов`язання суб`єкта владних повноважень - відповідача належним чином виконувати рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Зазначена норма має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Водночас, колегія суддів зазначає, що перевіряючи наявність підстав для звернення позивача до суду в порядку статті 383 КАС України для встановлення судового контролю шляхом визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду, суд має обов`язок перевірити, чи не виникли між сторонами нові спірні правовідносини, яким може бути надано правову оцінку лише в окремому позовному провадженні та чи наявні підстави для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.
У розглядуваних правовідносинах суд встановив, що на виконання вказаного рішення суду проведено перерахунок пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)/2021 відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у редакції Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №230/96-ВР, у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком, де внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії позивача склав 19115,76 грн, у тому числі 2361,00 х 8 - розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Водночас, згідно доданої до матеріалів заяви відповіді відповідача, оформленої листом від 13.02.2026, на звернення позивача щодо виконання рішення суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25 суд встановив, що на виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, де розмір пенсії позивача з 15.01.2025 складає 19115,76 грн, у тому числі 18888,00 грн - розмір пенії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, що також підтверджується перерахунком пенсії від 22.10.2025 та від 20.12.2025.
Однак, як слідує з роздруківки з особистого кабінету ОСОБА_1 на сайті Пенсійного фонду України станом на 13.04.2026, розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків становить 20760,00 грн, а сума останньої виплати складає 9066,36 грн, що є меншим від фактично нарахованого розміру пенсії позивача. 
Суд враховує, що 17.07.2025 набрала законної сили постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень" від 14.07.2025 №821, якою затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень. Цією постановою встановлено, що видатки на виплату перерахованих пенсій за рішеннями суду, які набрали законної сили після набрання чинності цією постановою, здійснюються після введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування.
Попри те, вірно зауважив суд першої інстанції, що ст. 1 Першого протоколу до Конвенції встановлено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
У рішеннях "Кечко проти України" (заява № 63134/00) і "Ромашов проти України" (заява № 67534/01) ЄСПЛ зазначив, що реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.
Зокрема, у справі "Кечко проти України" ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова від цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
У рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява № 70297/01) і у справі "Бакалов проти України" (заява № 14201/02) ЄСПЛ також зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Отже, обмежене фінансування відповідача жодним чином не може впливати на право позивача на отримання пенсії у належному розмірі після проведеного на виконання судового рішення перерахунку.
Відтак, Порядок №821 не може ставити у залежність виплату в повному обсязі перерахованої пенсії після набрання відповідним рішенням суду законної сили.
Слід зазначити, що остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення, ухвалене на користь позивача, залишається невиконаним, що свідчить про порушення її права на виконання судового рішення без зайвих затримок та становить втручання у її право на мирне володіння присудженими грошовими коштами.
Таким чином, встановлені у справі фактичні обставини дають підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку, що відповідачем у справі №460/2744/25 при виконанні рішення суду від 12.03.2025 допущено протиправність дій, що виразилось в частині виплати ОСОБА_1 з 15.01.2025 пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі меншому за фактично нарахований, і на такі дії виникає можливість застосування виду судового контролю з виконання рішення суду, як це передбачено положеннями статті 383 КАС України, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25, в частині виплати ОСОБА_1 з 15.01.2025 пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі у розмірі не менше фактично нарахованого. 
Відповідно до ч.6 ст.383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення, а за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
В такій ситуації наявні підстави для задоволення заяви позивача від 14.04.2026, поданої в порядку ст.383 КАС України в адміністративній справі №460/9868/24 та правомірінсть винесення судом першої інстанції оскарженої окремої ухвали. 
Однак, суд першої інстанції задовольняючи заяву позивача від 14.04.2026 подану в порядку статті 383 КАС України, не врахував змісту вимог цієї заяви позивача і не конкретизував, яку саме бездіяльність визнає протиправою і які саме заходи слід вжити для усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення суду. 
З урахуванням наведеного, оскаржену ухвалу суду слід змінити, а саме, резолютивну частину цієї ухвали суду належить викласти в новій редакці, із врахуванням вимог заявника (позивача) та фактичних обставин справи. 
У решта частині оскаржена окрема ухвала суду є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для її скасування чи зміни в іншій частині відсутні. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд 

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області – задоволити частково. 
Окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року в адміністративній справі №460/2744/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення дій – змінити, а саме, резолютивну частину ухвали суду викласти в такій редакції: 
«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25, в частині виплати ОСОБА_1 з 15.01.2025 пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі меншому за фактично нарахований. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №460/2744/25, в частині виплати ОСОБА_1 з 15.01.2025 пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі не меншому за фактично нарахований.». 
У решта частині окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року в адміністративній справі №460/2744/25 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя | | В. В. Гуляк
судді | | Н. В. Ільчишин
| | В. О. Кушнір