ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/3878/25
20 липня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:
головуючої судді Дерех Н.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання незаконними та скасування постанов, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі, відповідач), в якому просить визнати незаконними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №78222591 від 29.05.2025 року; постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 654212,55 грн. від 29.05.2025 року ВП № 72093158.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в рамках ВП №72093158 не було вчинено жодної виконавчої дії на виконання рішення суду. Виконавча служба не проводила ні опис, ні оцінку іпотечного майна, ні організацію прилюдних торгів, ні їх проведення; виконавче провадження ВП №72093158 перебувало без руху з моменту відкриття 22.06.2023 року до 19.05.2025 року. Наголошує на тому, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду та фактичне стягнення суми боргу. Також, просить врахувати, що оскільки у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за виконавчими документами, позивач перестав бути стороною виконавчого провадження та боржником у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", отож підстави для обмеження його права власності, які поєднані з фактом перебування в реєстрі боржників, відпали
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2026 ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 про повернення позовної заяви у справі №500/3878/25 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
15.06.2026 дану адміністративну справу отримано Тернопільським окружним адміністративним судом, та Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.06.2026 справу передано на розгляд судді Дерех Н.В.
Ухвалою суду від 18.06.2026 постановлено відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України; відповідно до статей 268-269 КАС України встановити:- відповідачу - строк до 24.06.2026 для подання відзиву на позовну заяву; відповідачу в строк до 24.06.2026 подати до суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №78222591 та ВП №72093158.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дії виконавця є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, оскаржувана постанова прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, а тому у задоволені позову слід відмовити.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю.
Як встановлено судом, на виконанні у Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
перебувало виконавче провадження №72093158, з виконання виконавчого листа №607/9268/17 від 24.05.2023, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсиббанк»(04070, м. Київ, вул. Андріївська,1/12, р/р № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код ЄДРПОУ 09807750) за кредитним договором №601 від 06.12.2005 року у розмірі 61102 (шістдесят одна тисяча сто два) долари США 60 центів, що еквівалентно 1593563 (один мільйон п`ятсот дев`яносто три тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні 14 коп. та 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 14 коп. пені та заборгованості за кредитним договором №1121963400 від 20.09.2007 року у розмірі 105444(сто п`ять тисяч чотириста сорок чотири) долари США 64 центи, що еквівалентно 2750008(два мільйони сімсот п`ятдесят тисяч вісім) гр. 86 коп. та 452013 (чотириста п`ятдесят дві тисячі тринадцять) грн. 62 коп. пені звернути стягнення на предмет іпотеки: 1/2 частину торгово-офісного приміщення №1 загальною площею 47,5 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Карпенка,7 у м. Тернополі та належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,на підставі договору дарування від 04.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бойко Л.В, за реєстром №6437 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:124497061101) та 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 55,5 кв.м. та належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на підставі договору дарування від 04.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бойко Л.В., за реєстром №6445 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:124197061101) шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності чи незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
22.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №72093158.
Також, 22.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у ВП №72093158.
29.05.2025 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №72093158, на підставі пункту 1 частини першої ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". 
29.05.2025 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у ВП №72093158 про стягнення з позивача 654212,55 грн.
Після цього, 29.05.2025 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №78222591 з виконання постанови №72093158 від 29.05.2025.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України № 1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин.
У частині 1 статті 1 цього Закону визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно зі статтею 10 Закону України № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частинами 1 та 5 статті 26 Закону України № 1404-VIII передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 27 Закону України № 1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
Відповідно до частини 3 статті 40 Закону України № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 42 Закону України №1404-VІІІ визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Відповідно до абзацу 11 пункту 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (далі Інструкція №512/5) у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 Закону України № 1404-VIII, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 Закону України № 1404-VIII, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
Аналіз наведених правових положень дає підстави для висновку, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. При цьому стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 640/7697/21 та від 26 червня 2020 року у справі № 360/3324/19, від 11 серпня 2022 року у справі № 640/23271/21.
Так, у спірному випадку предметом спірних правовідносин є постанова про відкриття виконавчого провадження у ВП №78222591 від 29.05.2025, а також постанова про стягнення виконавчого збору у ВП №72093158 від 29.05.2025.
Як слідує з матеріалів справи, 28.05.2025 на адресу надійшла заява стягувача вих.:№29-3-03/4829 про повернення виконавчого листа стягувачу, та 29.05.2025 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №72093158, на підставі пункту 1 частини першої ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". 
Після цього, державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору та, відповідно до вимоги ст..40 Закону України "Про виконавче провадження", винесено її для виконання в окреме виконавче провадження №78222591; 29.05.2025 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 
Як встановлено судом, у виконавчому провадженні №72093158 державним виконавцем вживалися всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи, спрямовані на повне та своєчасне виконання судового рішення, що підтверджується долученими до відзиву документами виконавчого провадження.
Так, виконавче провадження №72093158 було відкрито на підставі виконавчого листа з долученням ухвали Тернопільського міськрайоного суду у справі №607/9268/17 від 05.10.2022 про заміну сторони у виконавчому провадженні. Відповідно до зазначеної ухвали, первісним боржником у виконавчому провадженні № 72093158 визначено ОСОБА_3 , оскільки відповідно до договору купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року ОСОБА_4 продав, а ТОВ «Бас-Маркет» купив торгово-офісні приміщення на вулиці Карпенка, 7 в місті Тернополі. 
Разом з тим, 27.03.2019 ТОВ «Бас-Маркет» на підставі договору купівлі-продажу відчужило ці приміщення ПМП «Фермер-Подільський».
Згідно з договором купівлі-продажу від 27 лютого 2018 року ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_5 купив квартиру АДРЕСА_2 . 
27 червня 2018 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу відчужив цю квартиру ОСОБА_6 , а останній 19 грудня 2018 року продав ОСОБА_3 . 
В подальшому, Верховний суд задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_3 та Приватного малого підприємства «Фермер Подільський» про скасування ухвали Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 05.10.2022 року.
Разом з тим, 14.03.2024 на адресу відділу надійшла постанова Верховного Суду у справі № 607/9268/17 від 14.02.2024, якою було скасовано ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 05.10.2022 про заміну сторони виконавчого провадження. 
Згідно виконавчого листа 607/9268/17 боржником є ОСОБА_1 . 
Отож, суд вважає, що з моменту надходження постанови Верховного Суду державний виконавець був зобов`язаний керуватися чинною ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 05.10.2022, та не мав правових підстав для невчинення виконавчих дій чи самостійного ігнорування зазначеного судового рішення.
Крім того, боржником ОСОБА_1 було подано до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву у справі № 607/9268/17 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у межах виконавчого провадження № 72093158.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.02.2026 у задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 – адвоката Магдич Ольги Олександрівни – про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у виконавчому провадженні № 72093158, відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представником боржника ОСОБА_1 – адвокатом Магдич Ольгою Олександрівною – було подано апеляційну скаргу на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.02.2026.
За результатами апеляційного перегляду Тернопільський апеляційний суд апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 – адвоката Магдич Ольги Олександрівни – залишив без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.02.2026 – без змін.
Наведене дає підстави для висновку, що виконавчий лист не визнано таким що не підлягає виконанню. 
Разом з тим, на переконання суду, у даному випадку, наявні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору згідно статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про правомірність спірної постанови про стягнення виконавчого збору.
В свою чергу, 29.05.2025 державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №78222591 з виконання постанову №72093158 від 29.05.2025.
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
Відповідач під час розгляду справи довів правомірність оскаржуваних постанов.
З огляду на викладене, ураховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд уважає їх недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.
Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено та підписано 20 липня 2026 року.
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Реквізити учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2 ),
відповідач - Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місце проживання: вул. Острозького князя, 14, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46006 код ЄДРПОУ:45000236).
Головуюча суддя Дерех Н.В.