Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер:205/8087/26
Номер провадження 2/704/1021/26

10 вересня 2026 року м. Тальне
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі: судді Москаленко І.В., за участю секретаря Рябошапки Н.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тального цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 
про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони на даний час не проживають разом, шлюбні відносини припинено, шлюб існує формально.
В судове засідання позивачка та її представник – адвокат Герасимчук О.О. не з`явилися, однак у своїй заяві просили суд про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, 
Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та просить зменшити витрати на правову допомогу, оскільки вважає їх завищеними.
Суд, оголосивши заяви сторін, вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 14.05.2016 р. (а.с.6). 
Сторони мають спільну дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.7). 
Однак відносини між подружжям погіршились і сторони не бажають проживати разом у шлюбі з наведених позивачкою підстав. Будь-яких стосунків вже не підтримують.
Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам, що має істотне значення по справі.
Так, в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, оскільки сторони перебувають у конфліктних відносинах, між ними відсутня взаємоповага і довіра.
Крім того, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд приходить до висновку про необхідність їх часткового стягнення з відповідача на користь позивача.
Судом об`єктивно встановлено, що представник позивачкою подано до матеріалів справи наступні копії договору про надання правової допомоги від 15.06.2026 р. згідно копію квитанції від 16.06.2026 року.
Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу входять до судових витрат і розподіляються між сторонами на загальних підставах в силу ст.137, 141 ЦПК України.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України).
У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України: Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Докази про сплату судових витрат подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачкою до початку розгляду справи по суті подано докази з приводу понесених витрат на правничу допомогу.
Отже, загальна вартість наданих послуг з правничої допомоги (складання типової позовної заяви, копіювання документів. Представництво інтересів в суді становить 6000 грн. 00 коп.
Суд, оцінюючи вартість послуг з правничої допомоги, виходить із такого.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові ВС від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18 визначено наступне: Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою – п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою – п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Порядок розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, врегульовано статтями 141, 142 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/ дії/бездіяльність обох сторін.
Суд вважає вочевидь завищеними вартість надання послуг написання позовної заяви та копіювання документів, оскільки вони є типовими, формальними та не потребують докладання будь-яких особливих професійних навичок для їх написання. Також, судом враховується, що судовий розгляд було проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін , що свідчить про незначну складність даної справи і позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися та в позовній заяві просять про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд вважає також завищеною вартість представництва інтересів клієнта в суді.
З врахуванням рівня складності вказаної справи, обсягу виконаних робіт, враховуючи значення вказаної справи для сторін, середній рівень цін на аналогічні послуги на ринку юридичних послуг, суд приходить до висновку про можливість стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн. 
Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Шлюб укладений у Тальнівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 14.05.2016 р., актовий запис № 34, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 – розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судовий збір в сумі – 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.) та 3000 грн. 00 коп. ( три тисячі гривень 00 коп. ) витрат на професійну правничу допомогу.
Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 % сплаченого судового збору, що становить – 665 грн. грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивачка:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий Тальнівським РС УДМС в Черкаській області від 13.07.2016 р., АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Москаленко