cправа №947/31639/26
провадження №3/947/3110/26

П О С Т А Н О В А
26 серпня 2026 року м.Одеса
Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., у присутності секретаря судового засідання Гнатів К.Р., 
розглянувши у судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за участю ОСОБА_1 , захисника Дьогтєва С.Г., потерпілої ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду з ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №183914 від 27 липня 2026 року вбачається, що 27.07.2026 року о 19 год. 00 хв., пересуваючись на трамваї №11 (по Люстдорфській дорозі), ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, а саме: висловлювалась нецензурною лайкою в бік громадянки ОСОБА_2 та провокувала конфлікт, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано: 1) рапорт на лінію 102 віл 27.07.2026 року, заявниця ОСОБА_1 повідомила, що в трамваї троє невідомих осіб влаштували бійку; 2) довідка про результати розгляду рапорту ІТС ІПНП №1826 від 27.07.2026 року; 3) копія протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.07.2026 року, заявниця ОСОБА_2 , у якій вона зазначила, що 27.07.2026 року вона їхала на трамваї, де вона протягнула ногу, а незнайома жінка почала висловлюватись нецензурною лайкою у її бік , кричати та записувати на телефон, на що вона зробила їй зауваження, але жінка не зупинилась; 4) пояснення ОСОБА_2 від 27.07.2026 року, з яких вбачається, що вона їхала у трамваї, нікому не заважала, протягнула ногу (яка має вивих), але на це неадекватно зреагувала незнайома жінка, яка сиділа навпроти, та стала робити зауваження у її бік, казала огидні речі, кричала, висловлювалась нецензурною лайкою; 5) пояснення ОСОБА_3 від 27.07.2026 року, з яких вбачається, що він їхав на трамваї, де до його дружини почала образливо чіплятись інша жінка, ображала огидними словами та висловлювалась нецензурною лайкою, на що він зробив цій жінці зауваження, але вона не зреагувала та почала знімати на телефон; 6) заява ОСОБА_1 від 27.07.2026 року на ім`я начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, у якій вона просила вжити заходів до ОСОБА_3 , який перебуваючи у трамваї №27 робив свавілля, завдав їй удару ногою по пиці, після чого вдарив рукою, її телефон випав з вікна трамваю та зазнав шкоди; 7) пояснення ОСОБА_1 від 27.07.2026 року, з яких вбачається, що під час поїздки у трамваї №27, незнайома жінка поклала ноги у брудних кросівках на сидіння, на її зауваження щодо цього, піднявся один чоловік та вдарив її спочатку рукою по обличчю, а потім ногою, також він вибив її телефон внаслідок чого він випав з вікна трамваю, за неї вступився один чоловік, якого також побили ногами; 8) пояснення ОСОБА_3 від 27.07.2026 року, з яких вбачається, що 27.07.2026 року у нього стався конфлікт у трамваї №27, де незнайома жінка зробила зауваження його дівчині, яка поставила ноги на сидіння, ця жінка висловлювалась нецензурною лайкою, в свою чергу він зробив їй зауваження, але від неї не було зустрічної відповіді, на цьому підґрунті сформувався конфлікт, до жінки претензій немає. 9) копія постанови від 27.07.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.178 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу 51 грн; 10) копія постанови від 27.07.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.178 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу 51 грн.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину за даним адміністративним протоколом не визнала, обставини, викладені у ньому заперечувала. Пояснила, що у той день їхала у трамваї, на зупинці зайшло троє нетверезих людей, серед яких була одна дівчина, яка поклала ноги на сидіння, де сидять люди, з цього приводу вона зробила їй декілька зауважень, але дівчина її «послала», після чого вона дістала мобільний телефон та почала знімати дівчину. До неї підійшов чоловік, який вдарив її рукою, потім ногою, а телефон внаслідок цього випав у вікно. Водійка зупинила трамвай, вона вийшла та забрала телефон. Поряд проїжджали поліцейські, яким вона показала відеозапис з телефону, після чого поліцейські вивели з трамваю цих людей, надалі поліцейськими було складено протокол, та вона також написала заяву з цього приводу. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Дьогтєв С.Г. у судовому засіданні просив суд закрити провадження по справі, оскільки вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Пояснив, що вона лише зробила зауваження жінці, яка поставила ноги на сидіння пасажирського місця трамвая, після чого невідомий їй ОСОБА_3 кинувся до неї у бійку, вихопив та викинув телефон, а саме ОСОБА_1 викликала поліцію. Зауважував, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент конфлікту перебували у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим були притягнуті співробітниками поліції до адміністративної відповідальності. Звертав увагу суду, що на відеозаписі ОСОБА_1 зафіксовано, що саме ОСОБА_3 кинувся до неї у бійку.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні обставини, викладені у протоколі підтвердила. Пояснила, що 27.07.2026 року вона з двома знайомими після відпочинку на пляжі сіли у трамвай, щоб доїхати додому. Зауважила, що вони не були нетверезі, а скоріш були втомлені після активного відпочинку на морі та хотіли спати. Оскільки у неї проблеми з ногою, вона поклала ногу на сидіння, щоб зняти напругу. Проте, десь через секунд 10-15, невідома жінка у приказному тоні сказала їй забрати ногу. Щоб запобігти конфлікту вона не реагувала та дивилась у вікно, а весь цей час невідома жінка вдавалася до образ та нецензурних фраз у її бік. Оскільки вона не реагувала не неї, жінка дістала телефон та почала знімати. Її знайомий зробив зауваження жінці щодо відеозйомки та попросив припинити зйомку, але жінка не реагувала. Почалась метушня у ході якої телефон жінки вилетів у вікно. У подальшому приїхала поліція. Підтвердила, що сплатила штраф за постановою поліцейського, однак заперечувала, що перебувала у стані сп`яніння, проте відповідну постанову не оскаржувала. 
Бути опитаною на підставі ст.272 КУпАП як свідок потерпіла ОСОБА_2 відмовилась.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя акцентує увагу, що у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» (рішення від 06.12.1998 (п.146)) ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.13 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення додаються оригінали або належним чином засвідчені копії (фотокопії) документів, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у провину ОСОБА_1 ставиться висловлювання нецензурною лайкою в бік громадянки ОСОБА_2 та провокування конфлікту.
З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що конфлікт у трамваї виник після того, як ОСОБА_2 поклала ноги на пасажирське сидіння. ОСОБА_1 зробила їй зауваження з приводу такої поведінки, на що потерпіла не реагувала, тому ОСОБА_1 почала робити відеозапис.
Водночас ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила сам факт того, що ОСОБА_1 звернулася до неї із вимогою прибрати ноги з пасажирського сидіння, а також підтвердила, що після цього ОСОБА_1 почала здійснювати відеозапис на мобільний телефон.
Таким чином, у цій частині пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 узгоджуються між собою.
Окрім цього, ОСОБА_2 зазначила, що у подальшому ОСОБА_1 почала висловлюватися на її адресу в образливій формі з використанням нецензурної лайки. Разом із тим суддя критично оцінює такі пояснення, оскільки ОСОБА_1 їх категорично заперечує, а наведені самі по собі твердження потерпілої не дають можливості достовірно встановити ані конкретний зміст висловлювань, ані їх кількість, ані обставини, за яких вони були зроблені.
Більш того, з пояснень обох учасниць конфлікту вбачається, що ситуація виникла внаслідок конкретного конфлікту на підґрунті різного розуміння меж допустимої поведінки у громадському місці, а не внаслідок свідомого прагнення ОСОБА_1 продемонструвати зневагу до суспільства чи порушувати громадський порядок.
Також, суддя звертає увагу, що після початку здійснення ОСОБА_1 відеозапису до неї підійшов ОСОБА_3 , який, за словами ОСОБА_1 , застосував до неї фізичну силу, внаслідок чого мобільний телефон випав у вікно трамвая. Після цього ОСОБА_1 звернулася до працівників поліції.
Потерпіла ОСОБА_2 хоча й описує подію дещо інакше, однак також підтвердила, що після здійснення ОСОБА_1 відеозйомки виникла метушня, у ході якої телефон останньої вилетів у вікно.
Судом було досліджено диск із відеозаписом (без аудіо) з мобільного телефону ОСОБА_1 , з якого вбачається, що потерпіла поклала ноги на пасажирське сидіння та дивилась у вікно, після чого невідомий чоловік підійшов до камери та через деякий час зйомка перервалася, оскільки телефон опинився на вулиці.
Окрім цього, суддя бере до уваги, що ОСОБА_1 особисто звернулася до поліції та написала заяву відносно ОСОБА_3 , який завдав їй удару ногою по обличчю.
Тож, суддя критично ставиться до письмових пояснень ОСОБА_3 стосовно того, що ОСОБА_1 виражалась на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, оскільки з матеріалів справи вбачається, що він є близькою особою ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_3 безпосередньо судом не допитувався, клопотань про його виклик та допит у судовому засіданні заявлено не було. За таких обставин письмові пояснення ОСОБА_3 не можуть самі по собі вважатися достатнім та беззаперечним доказом того, що ОСОБА_1 висловлювалася нецензурною лайкою.
При цьому встановлені судом обставини щодо перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння та притягнення їх до адміністративної відповідальності, на думку судді, мають значення для оцінки загального контексту виникнення конфлікту.
Окрім цього, суддя вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду. 
Будь-яких інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 , до адміністративного протоколу не надано.
Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.
Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, через недоведеність з боку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, об`єктивних ознак вказаного адміністративного правопорушення, зокрема факту вчинення ОСОБА_1 дій, які підпадають під ознаки дрібного хуліганства та порушують громадський порядок і спокій громадян.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 173, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП – закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
2. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
3. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна