РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 293/568/26
Провадження № 2/293/592/2026

30 липня 2026 року | селище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді        Проценко Л.Й., 
з участю секретаря судових засідань    Ничипорук Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
ВСТАНОВИВ:
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
23.04.2026 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За змістом позову просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Сали, Житомирського району Житомирської області, терміном в 3 місяці після вступу рішення в законну силу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3,12 га, яка розташована на території Салівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Відповідач по справі - рідний брат позивачки - ОСОБА_2 відмовляється від спадкування. При зверненні позивачки до завідувача Черняхівської державної нотаріальної контори Пилипчука В.І. з заявою щодо здійснення права на спадкування після смерті матері їй роз`яснено, що нею пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Для визначення додаткового строку для прийняття спадщини їх необхідно звернутись до суду з відповідним позовом.
Позивач зазначає, що на момент відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 вона знаходилась у скрутному матеріальному становищі, що і стало перешкодою для своєчасного подання заяви. Вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини терміном у три місяці після вступу рішення в законну силу.
ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Ухвалою від 12.05.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 10:00 год. 11.06.2026 (а.с.20). 
11.06.2026 сторони в підготовче судове засідання не з`явились. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач також подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позов визнає в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.24,25).
11.06.2026 суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11:30 год. 30.07.2026 (а.с.27).
30.07.2026 сторони в судове засідання не з`явились. У матеріалах справи містяться заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримує, відповідач визнає позовні вимоги.
Враховуючи вище зазначені заяви, суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними в справі матеріалами.
У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ 
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.5,8).
Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 06.06.2005 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Сали, Черняхівського району Житомирської області (а.с.7).
Згідно заповіту, складеного 16.08.1991 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося та все те, що належатиме їй на день смерті заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Салівської сільської ради народних депутатів Черняхівського району Житомирської області Шевчук О.Г. та зареєстровано в реєстрі за №25 (а.с.10). 
Із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №235127 від 13.12.2004 вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,12 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а.с.11). 
Завідувач Черняхівської державної нотаріальної контори Пилипчук В.І. за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 щодо здійснення права на спадкування повідомив, що визначений шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері нею пропущений. Для визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 може звернутися до суду (а.с.12).
Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №84884543 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась (а.с.13).
ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ОЦІНКА ДОКАЗІВ
Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. 
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що представник позивача звернулась до суду в порядку позовного провадження з вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Стаття 1272 ЦК України визначає наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, відповідно до якої, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30.01.2020 у справі №487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31.01.2020 у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надаючи оцінку заяві відповідача про визнання позову, судом зазначається наступне.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
У постанові від 09.09.2020 справа №572/2515/15-ц Верховний суд вказав, що відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для його задоволення. Вказана правова позиція вказана також у постанові Верховного суду від 15.06.2020 у справі №588/1311/17. 
Дослідивши матеріали справи та відповідні правовідносини, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що позивач є рідною дочкою померлої ОСОБА_3 . Відповідач є братом позивачки та відповідно сином померлої ОСОБА_3 , який визнав позов. Згідно витягу зі спадкового реєстру вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_3 ніхто не приймав. З заявою про прийняття спадщини звернулась лише дочка – позивач по справі ОСОБА_1 ,однак нотаріусом їй роз`яснено, що вона пропустила визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.
Як стверджує позивач в позовній заяві шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері вона пропустила через те, що на момент відкриття спадщини перебувала у скрутному матеріальному становищі. За даних обставин позивач не мала можливості у визначений законом шестимісячний строк після смерті матері звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 
Звертаючись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зазначає, що причинами пропуску такого строку, є перебування в скрутному матеріальному становищі.
Натомість, позивачем будь-яких належних та допустимих доказів про її перебування в скрутному матеріальному становищі суду не надано. Через відсутність доказів, які б вказували на те, що скрутне матеріальне становище перешкоджало їй у своєчасній реалізації своїх спадкових прав, не можуть бути визнані судом такими, що створювали непереборні, істотні труднощі для позивача для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, отже, не може бути визнаний поважною причиною.
Разом з тим, суд звертає увагу, що непрацездатність, похилий вік, відсутність коштів на проїзд до місця відкриття спадщини, на збір документів та подання заяви нотаріусу, тобто скрутне матеріальне становище не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Вказане, неодноразово резюмується Верховним Судом у постановах від 17.03.2021 у справі № 638/17145/17, від 22.03.2023 у справі № 361/8259/18, від 26.06.2024 у справі 686/5757/23 року та багатьох інших
Крім того, як зазначає Верховний суд у своїх постановах - суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).
Суд зауважує, що законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.
Позивач не була позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби електронного або ж поштового зв`язку в установлені законом строки. Доказів, які б свідчили про наявність перешкод для подання такої заяви, позивач не надала.
Отож, посилання позивачки щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, суд за встановлених обставин не може розцінювати як причину, яка пов`язана із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.
Окрім того, належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких – територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (відповідні сільські, селищні, міські ради). Втім, матеріали справи не містять відомостей щодо прийняття спадщини братом позивачки - відповідачем ОСОБА_2 . 
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.
На підставі статей 1269, 1270 , 1272 ЦК України, статтей 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 293, 315, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи.

Позивач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 
Місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 
Місце проживання та реєстрації:АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений та підписаний 10.08.2026.

Головуюча суддя | Людмила ПРОЦЕНКО