Справа № 420/16713/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС в Одеській області від 17.04.2026 №59412 про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» критеріям ризиковості платника податку на додану вартість;
визнати протиправним та скасувати рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС в Одеській області від 21.05.2026 №76676 про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» критеріям ризиковості платника податку на додану вартість;
зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
В обґрунтування позовних вимог представник позивач вказує, що рішенням відповідача № 59412 від 17.04.2026 р. позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку з підстав, встановлених п.8 Критеріїв ризиковості платника податків, визначених у Додатку 1 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі Порядок №1165), у зв`язку із тим, що наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, а саме: 07 - відсутність відомостей щодо сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній / розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, необхідних для здійснення господарської операції) для виробників товарів / постачальників послуг; 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їхнього зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності та/або за відсутності придбання послуг зберігання.
При цьому в розділі рішення № 59412 від 17.04.2026 р. «Інформація, за якою встановлена відповідність платника податків критеріям ризиковості платника податків» (далі - Інформація) було зазначено тільки: Тип операції: придбання, у період з 19.10.25 р. по 17.04.26 р., код ризикової операції згідно УКТЗЕД 7214, дата включення платника податку, заподіяного в ризиковій операції до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податків 17.04.2026 р. Тип операції: придбання, у період з 19.10.2025 р. по 17.04.2026 р., код ризикової операції згідно УКТЗЕД 7306, дата включення платника податку, заподіяного в ризиковій операції до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податків 17.04.2026 р. Тип операції: постачання, у період з 19.10.2025 р. по 17.04.2026 р., код ризикової операції згідно ДКПП 46.72, дата включення платника податку, заподіяного в ризиковій операції до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податків 17.04.2026 р.
Водночас, рішення відповідача не містить будь якої іншої конкретної інформації щодо контрагента, дати здійснення, номенклатури, даних податкових накладних, складених за результатами вказаних «ризикових операцій».
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач 13.05.2026 через систему «Електронний кабінет платника податку» подав письмові пояснення № 1. із доданими документами в обґрунтування реальності усіх здійснених за період з 19.10.25 р. по 17.04.2026 р. операцій.
Представник позивача зазначає, що ТОВ «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 40457924, ІПН 404579215523, зареєстровано та веде підприємницьку діяльність з 28.04.2016 року, є платником податку на додану вартість та платником податку на прибуток на загальних підставах.
Основним видом діяльності позивача є 46.72 «Оптова торгівля металами та металевими рудами». Іншими зареєстрованими видами діяльності є 25.61 «Оброблення металів та нанесення покриття на метали», 25.62 «Механічне оброблення металевих виробів», 25.99 «Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.», 46.73 «Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням», 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля», 52.10 «Складське господарство», 52.29 «Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту».
Позивач вказує, що підприємство орендує складські приміщення та відкриті майданчики у м. Львові по вул. Шевченка Т., буд. 321, у м. Одесі по вул. Миколаївська дорога, 130 та по 2-му Аеропортівському провулку, 2-А, а також у м. Чорноморську, с. Малодолинське, по вул. Паромній, 9 (5), що підтверджується договорами оренди та актами наданих послуг.
Також товариство отримує послуги із транспортування, приймання, зберігання, комплектації та відвантаження товару на складах виконавців за адресами: м. Одеса, вул. Степна, 1 та м. Київ, просп. Мисливський, що підтверджується договором про надання послуг та актами отримання послуг.
Підприємство має працівників, яким нараховується та виплачується заробітна плата, що підтверджується штатним розписом, розрахунковими відомостями за 2025 та 2026 роки, податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, сум утриманого податку та сум нарахованого єдиного внеску.
Позивач зазначає, що товариство фактично здійснює господарську діяльність відповідно до зареєстрованих видів діяльності, має матеріально-технічну базу, складські приміщення, відкриті майданчики, трудові ресурси та залучає необхідні послуги для придбання, зберігання, оброблення, транспортування і подальшого постачання металопродукції.
Вказані пояснення та документи відповідач не прийняв до уваги та ухвалив нове рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 76676 від 21.05.2026.
Представник позивача звертає увагу, що вказане рішення містить підстави які зазначені в рішенні №59412 від 17.04.2026 р. і аргументовано відповідачем ненаданням позивачем документів, а саме: «Подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості. розрахунковий документ».
Отже, за відсутності конкретизованої (розшифрованої) податкової інформації, що стала підставою для віднесення позивача до ризикових платників податку згідно з первинним рішенням Відповідача № 59412 від 17.04.2026 р. та повторним рішенням № 76676 від 21.05.2026 р., яким позивача знову визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, на думку представника позивача оскаржувані рішення відповідача не відповідають критеріям правомірності, чіткості та обґрунтованості, які пред`являються до суб`єктів владних повноважень та які визначені ч.2 ст.2 КАС України
На переконання представника позивача у відповідача були відсутні законні та достатні підстави для включення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
Ухвалою суду від 12.06.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.
До суду від представника відповідача Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, в задоволенні позову просить відмовити.
Представник відповідача зазначає, що автоматизований моніторинг є сукупністю заходів та методів, які застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами автоматизованого аналізу податкової інформації.
Відповідач вказує, що за результатами аналізу декларацій з податку на додану вартість позивачем протягом січня-грудня 2025 року та січня-травня 2026 року здійснено реалізацію металопродукції на суму 99 091,6 тис. грн та придбання товарів і послуг на суму 105 132,3 тис. грн.
Контролюючий орган посилається на недостатню кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення заявлених обсягів господарської діяльності, та накопичення значних залишків товарів за відсутності, на думку відповідача, достатніх місць їх зберігання.
Також відповідач зазначає, що подані позивачем документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, а тому не спростовують наявну у контролюючого органу податкову інформацію.
На думку Головного управління ДПС в Одеській області позовна вимога щодо виключення платника податків із переліку ризикових, є неправомірна, так як суд в даному випадку перебирає функцію органу ДПС щодо зібрання, опрацювання та контролю за своєчасністю та достовірністю сплатою коштів до бюджету. Фактично у разі ухвалення вказаних рішень суд підміняє собою контролюючий орган ДПС, приймає позицію платника податків при наявній у ДПС податковій інформації про протилежне.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовують вимоги та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено таке.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОВ «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 40457924 (далі - Позивач) зареєстровано як юридична особа з 28.04.2016 року, є платником податку на додану вартість та платником податку на прибуток на загальних підставах. Основним видом діяльності позивача є 46.72 «Оптова торгівля металами та металевими рудами». Іншими зареєстрованими видами діяльності є 25.61 «Оброблення металів та нанесення покриття на метали», 25.62 «Механічне оброблення металевих виробів», 25.99 «Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.», 46.73 «Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням», 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля», 52.10 «Складське господарство», 52.29 «Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту».
Комісією Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 6 Порядку № 1165 у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності прийнято рішення про відповідність ТОВ «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» критеріям ризиковості платника податку: від 17.04.2026 р. № 59412. Підстава: п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Податкова інформація: 07 - вiдсутнiсть вiдомостей щодо сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соцiальне страхування та/або недостатня кiлькiсть трудових ресурсiв, необхiдних для здiйснення господарської операцiї в обсягах, зазначених у податковiй накладнiй / розрахунку коригування (за вiдсутностi iнформацiї щодо придбання послуг з виконання робiт, необхiдних для здiйснення господарської операцiї) - для виробникiв товарiв / постачальникiв послуг; 11 накопичення залишкiв нереалiзованих товарiв за вiдсутностi (недостатностi) мiсць для їхнього зберiгання (власних, орендованих складських примiщень) вiдповiдно до поданої до контролюючих органiв звiтностi та/або за вiдсутностi придбання послуг зберігання.
Згодом, Комісією Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 6 Порядку № 1165, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 13.05.2026 №1, прийнято рішення про відповідність ТОВ «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» критеріям ризиковості платника податку: від 21.05.2026 № 76676.
Підставою для прийняття відповідного рішення став п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: 07 відсутність відомостей щодо сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах , зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт необхідних для здійснення господарської операції) для виробників товарів/постачальників послуг; 11 накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючого органу звітності за відсутності придбання послуг зберігання. Подані платником податку документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості.
Контролюючим органом встановлено, що протягом січень – грудень 2025 року та січень – травень 2026 року здійснено реалізацію на суму 99 091,6 тис. грн, за номенклатурою: круг, арматура, балка двотаврова, кутник, дріт, смуга, швелер. Здійснено придбання протягом січень – грудень 2025 року та січень – травень 2026 року на суму 105 132,3 тис. грн, за номенклатурою: проживання, арматура, транспортні послуги, організація перевезення відправлень, послуги поштового зв`язку, круг, кутник.
Позивач, не погоджуючись з прийнятими рішеннями звернувся до суду з вимогою про визнання цих рішень протиправними та скасування.
Вирішуючи дану справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Положеннями п.61.1. ст.61 ПК України встановлено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 01.02.2020р. набрав чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. №1165 (надалі - Порядок №1165).
Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Додатком 4 до Порядку №1165, є форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, в якій прямо передбачено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Вищезазначене свідчить, що рішення контролюючого органу прийняті після 01.02.2020 р. про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Оскаржуване рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність позивача критеріям ризиковості прийнято 19.06.2025р., тобто після набрання чинності Порядку №1165, а тому підлягає оскарженню в судовому порядку.
Так, п.п.5, 6 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.
При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Аналізуючи вищевказане, слід зазначити, що положеннями Порядку №1165 передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Так, згідно п.5 Порядку№1165, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку тільки той платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.
Тобто, процедура перевірки особи щодо її відповідності критеріям ризиковості платника податку ініціюється лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.
Право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність /невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду відповідного питання, лише з підстав наявності податкової інформації Порядком №1165 не передбачено.
Згідно п.6 Порядку №1165, виявлення обставин та/або отримання інформації може бути самостійною підставою тільки для розгляду комісією регіонального рівня питання виключення платника податку з переліку платників, а не щодо включення його до такого переліку.
Отже, розгляд комісією регіонального рівня питання відповідності/невідповідності платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку всупереч передбаченому Порядком №1165 алгоритму дозволяє стверджувати, що контролюючий орган діє не в порядку передбаченому законом, що є порушенням приписів ч.2 ст. 19 Конституції України.
Оскаржуваними рішеннями встановлена відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, а саме п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Згідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, які є додатком до Порядку 1165, встановлено наступний критерій: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Контролюючий орган зазначає, що єдиною підставою прийняття рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку слугувала податкова інформація.
В свою чергу, згідно п.71.1 ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано ст.ст.72, 73 ПК України.
Відповідно до ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно- телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами. Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом , виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Підпунктом 20.1.45 п.20.1 ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку-даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Так, в оскаржених рішеннях не розшифровано/не конкретизовано, яка саме наявна податкова інформація стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на відповідача завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, в тому числі на виконання вимог щодо законодавчо затвердженої форми оскарженого рішення розшифрувати, яка саме податкова інформація стала підставою для прийняття рішення, яка заповнюється у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку.
Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Тобто, вищезазначені обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішень, щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.
Оскільки, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Податкова інформація, наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.
Принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений частиною четвертою статті 9 КАС України, зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами.
Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.
Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.
Так, з оскаржуваних рішень вбачається, що однією з підставою для його прийняття було зокрема недостатня кількість у позивача трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній і розрахунку коригування (за відсутністю інформації щодо придбання таких послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції).
Стосовно застосування коду податкової інформації 07 суд зазначає, що встановлення недостатності трудових ресурсів передбачає проведення аналізу характеру конкретних господарських операцій, їх обсягу, необхідної кількості працівників для їх виконання, а також врахування можливості виконання окремих функцій із залученням сторонніх суб`єктів господарювання.
Однак ні зі змісту оскаржуваних рішень, ні з матеріалів справи не вбачається, що контролюючим органом проводився будь-який розрахунок необхідної кількості працівників або здійснювалося співставлення фактичної чисельності персоналу товариства із характером здійснюваної ним діяльності.
Не наведено також жодних відомостей щодо того, які саме господарські операції, у якому обсязі та з яких причин не могли бути виконані позивачем із використанням наявних трудових ресурсів або із залученням виконавців за господарськими договорами.
Посилання відповідача у відзиві на необхідність виконання операцій із сортування, різання, переміщення металопрокату та інших технологічних процесів не може бути покладене судом в основу висновку про правомірність спірних рішень, оскільки такі мотиви відсутні у рішеннях №59412 та №76676 і фактично наведені відповідачем лише під час судового розгляду.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень не вправі обґрунтовувати законність свого рішення новими фактичними обставинами, які не були покладені в основу його прийняття, якщо не доведе неможливість отримання відповідних доказів до моменту його ухвалення.
Таким чином, наведені у відзиві пояснення фактично спрямовані на доповнення мотивувальної частини оскаржуваних рішень, що суперечить вимогам процесуального закону.
Не знайшли свого підтвердження і підстави застосування до позивача коду податкової інформації 11.
Висновок про накопичення залишків товару за відсутності або недостатності місць його зберігання може бути зроблений виключно після встановлення обсягу залишків товарно-матеріальних цінностей, їх фізичних характеристик, необхідної площі складських приміщень, фактичної площі власних чи орендованих складів платника податку, а також після оцінки інформації щодо придбання послуг відповідального зберігання.
Разом із тим матеріали справи не містять жодного розрахунку, який би підтверджував, що наявні у позивача складські приміщення не забезпечували можливість здійснення відповідної господарської діяльності.
Натомість позивачем подано договори оренди складських приміщень та відкритих майданчиків, документи щодо користування складською інфраструктурою, а також договори про надання послуг транспортування, приймання, комплектації, зберігання та відвантаження товару.
Будь-якої оцінки зазначеним документам у рішеннях №59412 та №76676 Комісією не надано.
Крім того, у рішенні від 21.05.2026 №76676 підставою для залишення позивача у переліку ризикових платників зазначено ненадання "розрахункового документа".
Разом із тим таке формулювання не містить конкретизації, який саме документ мав бути поданий платником, щодо якої господарської операції, за яким договором, з яким контрагентом та за який період.
За відсутності такої конкретизації позивач був фактично позбавлений можливості зрозуміти, які саме документи, на думку контролюючого органу, залишилися неподаними, а відтак і належним чином реалізувати своє право на підтвердження невідповідності критеріям ризиковості.
Отже, така підстава для прийняття оскаржуваного рішення не є законною та обґрунтованою.
Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/10988/20 зазначив, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій з огляду на правове регулювання характер цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.
Принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений частиною четвертою статті 9 КАС України, зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами.
Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.
Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.
Відповідно до п.25 Порядку №1165 Комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з пунктами 44-46 Порядку №1165 Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу.
У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.
Ухвалою суду від 12.06.2026 витребувано у відповідача, зокрема, належним чином завірені копії матеріалів, що стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, матеріалів які надіслані позивачем з повідомленням про надання пояснень та документів, а також витягу з протоколу Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації щодо внесення платників до Журналу ризикових платників в частині внесення товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 40457924, адреса: 2 пров. Аеропортівський 2-А, м. Одеса, 65033) до переліку ризикових платників податків; інформацію та належним чином засвідчені копії документів, на її підтвердження, що стала підставою для прийняття рішення про внесення товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 40457924, адреса: 2 пров. Аеропортівський 2-А, м. Одеса, 65033) до переліку ризикових платників податків.
Відповідачем до суду не надано витребувані докази, з огляду на що не можливо встановити які саме документи досліджувались комісією, та яка саме інформація бралась комісією до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення.
Одночасно, у межах спірних правовідносин суд звертає увагу на той факт, що приймаючи рішення про відповідність/невідповідність платника податків критеріям ризиковості, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
Предметом розгляду, у даному випадку, не є реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
В свою чергу, суд зазначає, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Варто також зазначити, що поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Натомість, в досліджуваних господарських відносинах між позивачем та контрагентами контролюючим органом не спростовано наявність у позивача належних первинних документів, фізичних і технічних можливостей для здійснення господарської діяльності.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим спірни рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.04.2026 року № 59412 та від 21.05.2026 № 76676 є протиправними та підлягають скасуванню.
Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до положень статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, ну думку суду, належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
У частині 2 статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Наведене узгоджується із Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та практикою Європейського Суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (ст. 32).
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі Лавентес проти Латвії та від 08.02.2011 року по справі Берктай проти Туреччини наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.
Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах Шенк проти Швейцарії від 12.07.1988 року, Тейксейра де Кастро проти Португалії від 09.06.1998 року, Яллог проти Німеччини від 11.07.2006 року, Шабельник проти України від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.
Зважаючи на вказане, суд зазначає, що із наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що у відповідача відсутні підстави для винесення спірних рішень.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 5324,80 грн. відповідно до квитанції.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» сплачений судовий збір у розмірі 5324,80 грн, що сплачений відповідно до квитанції.
Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному Реєстрі податкових накладних від 17.04.2026 №59412 та від 21.05.2026 №76676 про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 40457924, м. Одеса, 2-й Аеропортівський провулок, 2-А) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД СТІЛ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 40457924, м. Одеса, 2-й Аеропортівський провулок, 2-А) суму сплаченого судового збору в розмірі 5324,80 грн (п`ять тисяч триста двадцять чотири гривні 80 копійок).
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.
Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: товариство з обмежено відповідальністю код ЄДРПОУ 40457924, м. Одеса, 2-й Аеропортівський провулок, 2-А);
Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)

Суддя П.П. Марин