Справа №570/3404/26
Провадження №2/567/979/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року | м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Назарук В.А. 
при секретарі - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області за підсудністю з Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява  АТ "А-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 19345,90 грн.
В обґрунтування позовної заяви АТ "А-БАНК" зазначає, що 23.02.2026 ОСОБА_1 уклала з АТ "А-БАНК" кредитний договір №АВН0СТ155101771835078098, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 15000 грн. строком на 12 місяців (до 22.02.2027) та зобов`язалася його повернути та сплатити відсотки в розмірі 85% в рік. 
Посилаючись на те, що відповідачка порушила умови договору по поверненню коштів та ст.509, 526, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 19345,90 грн., яка складається з: 14927,06 грн. – заборгованості за кредитом, 4131,60 грн. – заборгованості за відсотками за користуванням кредитом, 287,24 грн. заборгованості за пенею, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 18.08.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, роз`яснено відповідачці право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Відповідачка правом подати відзив на позовну заяву не скористалася.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань.
З матеріалів справи встановлено, що 23.02.2026 ОСОБА_1  підписала заяву про надання послуги "Швидка готівка" в АТ "А-БАНК" №ABH0CT155101771835078098, за умовами якої їй було надано кредит на споживчі потреби в розмірі 15000 грн., строком на 12 місяців зі строком повернення до 22.02.2027 включно.
За вказаною заявою процентна ставка (фіксована) становить 85% на рік та розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік.
За умовами вказаної заяви ОСОБА_1 зобов`язалася повертати кредит щомісячними платежами в розмірі по 1900,20 грн.
Зазначене вбачається і з паспорту споживчого кредиту "Швидка готівка", підписаного сторонами.
В судовому засіданні встановлено, що АТ "А-БАНК" свої обов`язки за кредитним договором №ABH0CT155101771835078098 від 23.03.2026 виконало, перерахувавши ОСОБА_1 15000 грн. коштів, що підтверджується меморіальним ордером №TR.53269973.29768.5419 вiд 23.02.2026.
В судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що відповідачка умови договору щодо повернення кредиту порушила, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті процентів за користування коштами та основного тіла кредиту.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №ABH0CT155101771835078098 від 23.03.2026 встановлено, що 23.02.2026 ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 15000 грн. та лише 24.03.2025 в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 було внесено 72,94 грн. Станом на 03.07.2026 загальний розмір заборгованості відповідачки за вказаним договором становить 19345,90 грн., з яких 14927,06 грн. – сума заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4131,60 грн. – сума заборгованості за процентами; 287,24 грн. – сума заборгованості за пенею. 
З виписки по картці щодо клієнта ОСОБА_1 за період 23.02.2026-03.07.2026 вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитною карткою, отримувала кредитні кошти. 
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачкою кредиту в АТ "А-БАНК".
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.
Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ "А-БАНК" не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідачки слід стягнути тіло кредиту за кредитним договором від 23.02.2026 в розмірі 14927,06 грн.
Оскільки за договором, укладеним між АТ "А-БАНК" та ОСОБА_1 остання взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно та зазначені обов`язки порушила, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у позивача виникло право вимоги повернення частини кредиту в розмірі 14927,06 грн. 
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. 
Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримала кредит зі сплатою 85% річних.
На обґрунтування позовних вимог АТ "А-БАНК" зазначає, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку www.a-bank.com.ua, таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір. 
На підтвердження зазначених тверджень до матеріалів справи позивачем додано заяву відповідачки, яка підписана сторонами та паспорт споживчого кредиту, який містить вказівку на його підписання ОСОБА_1 власноручним (цифровим) підписом.
Згідно ч.1, 2 ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З матеріалів справи вбачається, що паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою в електронній формі. Зазначеним паспортом споживчого кредиту визначені умови кредитування (в т.ч. визначено відсоткову ставку для споживача), з якими ОСОБА_1 , підписавши даний документ, погодилася.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що станом на 03.07.2026 заборгованість відповідачки перед позивачем по процентам за користування кредитом становила 4131,60 грн. і на даний час ОСОБА_1 вона не сплачена.
Враховуючи наведене, оскільки відповідачка не виконала свого зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитними коштами, суд приходить до висновку про задоволення позову і в цій частині.
Крім того, звертаючись до суду, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 287,24 грн. пені. 
Вирішуючи спір в даній частині судом взято до уваги те, що відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" з 24.02.2022 в Україні введено режим воєнного стану.
15.03.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено новим п.18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З матеріалів справи встановлено, що впродовж дії воєнного стану первісним кредитором здійснювалось нарахування пені, розмір якої станом на 03.07.2026 становив 287,24 грн.
Таким чином, на підставі Закону України №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 з ОСОБА_1 пеня в розмірі 287,24 грн. стягненню не підлягає, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2635,78 грн.
На підставі ст. 549, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 76-81, 141, 263-265, 274, 352, 354 ЦПК України

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" 19058 грн. 66 коп. заборгованості за кредитним договором та 2635 грн. 78 коп. витрат на сплату судового збору. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (місцезнаходження: м.Дніпро, вул.Батумська, 11, код ЄДРПОУ 14360080),
відповідач – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено 16.09.2026.

Суддя Острозького районного суду | Назарук В.А.