Справа № 947/37604/25
Провадження 2/522/3178/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАІНИ

13 серпня 2026 року       м. Одеса 
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого - судді Науменко А.В.,
за участю секретаря судового засідання – Зелінська К.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 51 150,00 грн
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 51 150,00 грн. 
06.10.2025 позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 51 150,00 грн.
07.10 2025 ухвалою Київського районного суду м. Одеси справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.
За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А.
Ухвалою суду від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
На підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Шарага А.О. № 691/26 від 17.04.2026 та службової записки помічника судді, по справі 17.04.2026 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого справа передана в провадження судді Науменко А.В.
20.04.2026 року матеріали заяви передані головуючому судді.
Позивач обґрунтовує заяву тим, що 20.10.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Кредитний договір №1845827 шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого позичальнику надано кошти в розмірі 15000,00 грн строком на 360 днів зі ставкою 1% на день. Первісний кредитор виконав зобов`язання повністю шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника. У подальшому позичальник допустив істотне порушення умов договору щодо своєчасного та повного повернення кредиту і сплати процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 29.04.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01.02-09/25, за умовами якого Новий кредитор набув право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 . Загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 51150,00 грн, з яких 15000,00 грн — тіло кредиту, 28650,00 грн — проценти та 7500,00 грн — пеня. Посилаючись на норми Цивільного кодексу України щодо обов`язковості виконання зобов`язань та наслідки їх порушення, а також на перехід прав кредитора, Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь усю суму заборгованості та судові витрати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 24.04.2026 року справу прийнято до провадження. 
19.11.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. 
Відповідач у відзиві зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними і допустимими доказами факт укладення кредитного договору в електронній формі та перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, адже долучена довідка не підтверджує належність картки боржнику, а виписка за картковим рахунком відсутня. Крім того, нарахування пені у період дії воєнного стану є незаконним згідно з положеннями цивільного законодавства, а розмір нарахованих процентів та штрафних санкцій є несправедливим, надмірним і порушує права споживача як слабкої сторони в договорі. Також відповідач зазначає про відсутність доказів дотримання процедури електронної ідентифікації та просить відмовити у задоволенні позову повністю, стягнувши з позивача витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 10.06.2026 року вирішено визнати явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» у наступне судове засідання – обов`язковою.
В судове засідання призначене на 13.08.2026 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. 
Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач у наданому відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на недоведеність позивачем факту фактичного отримання відповідачем кредитних коштів, відсутність банківської виписки з рахунку, яка б підтверджувала зарахування коштів, а також відсутність доказів належності зазначеної у позові картки саме відповідачу. Крім того, відповідач зазначив про непідтвердження позивачем належним чином переходу права вимоги за кредитним договором у зв`язку з ненаданням повного тексту додатку до договору факторингу та відсутністю належної індивідуалізації заборгованості відповідача у реєстрі боржників, а також вказав на необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості, який не підтверджений первинними документами та містить, на його думку, надмірний розмір нарахованих процентів.
Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з наведеними у відзиві доводами відповідача. 
Судом встановлено, що надані позивачем докази не містять безумовного підтвердження факту зарахування кредитних коштів саме на рахунок (картку), що належить відповідачу, оскільки банківська виписка з відповідного рахунку, яка б підтверджувала рух коштів та їх отримання відповідачем, до матеріалів справи не долучена. Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем коштів за кредитним договором, а наданий позивачем документ від надавача платіжних послуг сам по собі, без підтвердження з боку банківської установи, яка обслуговує рахунок відповідача, не є достатнім доказом такого отримання.
Надаючи оцінку наданому позивачем розрахунку заборгованості, суд зазначає, що він не підтверджений жодними первинними документами, які б давали суду змогу перевірити правильність нарахування процентів та їх відповідність умовам кредитного договору.
При цьому суд звертає увагу, що відповідних клопотань про витребування доказів, зокрема банківської виписки з рахунку відповідача позивач під час розгляду справи не заявляв, а тому не скористався наданим йому процесуальним законом правом на отримання додаткових доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги.
Також позивач не виконав ухвалу суду про визнання явки представника обов`язковою. 
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, оскільки в силу вимог статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а позивачем належними та допустимими доказами не доведено ні факту фактичного отримання відповідачем кредитних коштів, ні обґрунтованості переходу до нього права вимоги, ні правильності здійсненого розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 51 150,00 грн – відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя        А.В. Науменко
Повний текст рішення виготовлений 27.08.2026 року.

Суддя        А.В. Науменко
13.08.26