ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 208/14758/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Добродняк І.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 03 квітня 2026 року (суддя В.Г. Гречана) у справі № 208/14758/25 за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Євдокимова Іллі Ігоровича, Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до лейтенанта поліції Євдокимова Іллі Ігоровича, Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, у якому просив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5893318 від 08 жовтня 2025 року, внесену поліцейським Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Євдокимовим І.І. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова є протиправною та суперечить приписам КУпАП, адже позивачем не вчинено порушення, відповідальність за яке визначена ч.1 ст.122 КУпАП. Крім цього, позивач звертав увагу на недотримання позивачем процедури розгляду справи, а саме не було роз`яснено його права, як особи яка притягується до адміністративної відповідальності; позбавлено права ознайомитися з матеріалами справи і залучення до розгляду адвоката або іншого фахівця у сфері права.
Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 03 квітня 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що з метою підтвердження вчинення позивачем порушення до матеріалів справи подано відеофайли фіксації адміністративного правопорушення.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у спірному випадку винесена у межах повноважень лейтенантом поліції в порядок та спосіб, визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм 
матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що приписи ч.1 ст.122 КУпАП передбачають відповідальність саме водія – особи, яка керує транспортним засобом. Зауважує, що поданий до матеріалів справи відеозапис фіксує момент після зупинки автомобіля, доказів того, що саме позивач здійснював рух та зупинку автомобіля з порушенням ПДР, до матеріалів справи не подано. Вважає, що поданий суду відеозапис підтверджує лише місцезнаходження особи, але не факт вчинення нею порушення ПДР. Звертає увагу, що спірна постанова не є доказом вчинення порушення. Також наголошує на порушенні відповідачем процедури розгляду справи, зокрема, в частині не роз`яснення позивачу його прав та не забезпечення участі адвоката у розгляді справи.
Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 08.10.2025 року, інспектором Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Євдокимовим І.І. зафіксовано, що 08.10.2025 о 15:58:15 год., в м. Кам`янське, вул. Свободи, 53, водій позивач здійснив зупинку транспортного засобу MAZDA 5, днз НОМЕР_1 , ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9.е ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, за що відносно нього було складено постанову серії ЕНА № 5893318 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Вважаючи, що постанова серії ЕНА № 5893318 підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху.
Відповідно до пп. «е» п. 15.9 Правил Дорожнього руху України (далі ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Приписи п. 1.10 ПДР визначають, що зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).
Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, порушення правил зупинки створює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
Вирішуючи спірні відносини, суд першої інстанції фактично виходив з того, що факт вчинення правопорушення, суть якого зазначена в оскаржуваній постанові, підтверджується наданими відповідачем доказами (відеозаписом), у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Натомість, суд першої інстанції не звернув уваги на підстави заявленого позову, які, зокрема, стосувалися того, що відповідачем порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, в частині не роз`яснення позивачу його прав та надання можливості особі реалізувати право щодо правової допомоги.
В той же час, лише встановлений факт вчинення особою правопорушення, який зафіксований належними та допустимими доказами, та за умови дотримання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, може свідчити про правомірність та обґрунтованість рішень суб`єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення.
Згідно із ст279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.
Відповідно до ст..268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Отже, вказаними нормами визначено обов`язки посадової особи, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, до яких, зокрема, віднесено роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав, у тому числі права на юридичну допомогу при розгляді справи.
При цьому, вказане право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кореспондується з обов`язком посадової особи, яка розглядає справу, забезпечити реалізацію такого права.
Такий обов`язком посадової особи, зокрема, передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.
Так, відповідно до п.4 Розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.
Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, таке питання: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
У відповідності до пункту 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.
У спірному випадку, досліджуючи надані відповідачем докази (відеодозапис), судом апеляційної інстанції не встановлено дотримання поліцейським процедури розгляду справи. Так, надані докази не свідчать про роз`яснення позивачу прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі права на юридичну допомогу, про що зазначав позивач у поданому позові та апеляційній скарзі.
Отже враховуючи те, що у справах даної категорії обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладено на суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України), суд апеляційної інстанції констатує те, що у спірному випадку суб`єктом владних повноважень не було доведено дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що не дозволяє стверджувати про правомірність оскаржуваної постанови, як про те зазначив суд першої інстанції.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 03 квітня 2026 року у справі №208/14758/25 – скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5893318 від 08 жовтня 2025 року, внесену поліцейським Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Євдокимовим І.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП – визнати неправомірною та скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 – закрити.
Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя О.В. Головко 

суддя І.Ю. Добродняк