Головуючий І інстанції: Мороко А.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2026 р. | Справа № 520/6357/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Фоміної Л.О. , Мінаєвої К.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського обласного центру зайнятості на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2026 по справі № 520/6357/24
за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 
до Харківського обласного центру зайнятості, третя особа Чугуївська міськрайонна філія Харківського обласного центру зайнятості    
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправним та скасувати наказ Харківського обласного центру зайнятості № 3 від 04.01.2024 про відмову фізичній особі-підприємцю у наданні допомоги по частковому безробіттю; визнати бездіяльність, а саме: ненадання фізичній особі-підприємцю допомоги по частковому безробіттю за період з 01.03.2022 по 31.07.2022 у зв`язку із зупиненням виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) з причин введення воєнного стану; прийняти рішення, яким зобов`язати Харківський обласний центр зайнятості надати фізичній особі-підприємцю допомогу по частковому безробіттю за період з 01.03.2022 по 31.07.2022, у зв`язку із зупиненням виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) з причин введення воєнного стану.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Харківського обласного центру зайнятості № 3 від 04.01.2024 про відмову фізичній особі-підприємцю у наданні допомоги по частковому безробіттю.
Зобов`язано Харківський обласний центр зайнятості надати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 допомогу по частковому безробіттю за період з 01.03.2022 по 31.07.2022, у зв`язку із зупиненням виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) з причин введення воєнного стану.
Вирішено питання розподілу судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Харківського обласного центру зайнятості на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп.
Відповідач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства. Зокрема: Харківським обласним центром зайнятості 10.08.2022 року винесено наказ №452 «Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю», згідно з яким відмовлено у наданнi допомоги по частковому безробіттю фізичній особі-підприємцю, яка є застрахованою особою, у зв`язку з повним скороченням тривалості робочого часу фізичної особи-підприємця та повною втратою заробітної плати (доходу) (відповідно до абз.3 п.2 Порядку допомога по частковому безробіттю державної підтримки застрахованих осіб (працівників та фізичних осіб-підприємців) у разі втрати ними частини заробітної плати (доходу), відповідно до абз.4 п. 2 Порядку зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) тимчасове зупинення (скорочення) господарської діяльності фізичної особи-підприємця, яка є застрахованою особою, що призвело до часткового скорочення тривалості робочого часу фізичної особи-підприємця та втрати ним частини заробітної плати (доходу). Зазначає, що ФОП ОСОБА_1 , зазначивши у Відомості про скорочення робочого часу на 100 відсотків, підтвердила його відсутність з березня 2022 року по липень 2022 року, тобто позивачка фактично не працювала у цей період. На виконання рішення суду 04.01.2024 Харківським обласним центром зайнятості прийнято наказ № 3 від 04.01.2024, яким відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 , у зв`язку з недотриманням критерію щодо скорочення робочого часу, визначеному абзацом 3 пункту 6 пункту 8 Порядку № 702.
Позивач скориставшись своїм правом визначеним ст. 304 КАС України подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що винесено згідно чинного законодавства просила: апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа – підприємець та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . КВЕД основного виду діяльності: 96.02 Надання послуг перукарнями та салонами краси (основний) 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у. 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.
02.08.2022 позивачка засобами електронного зв`язку направила до Чугуївської міськрайонної філії Харківського обласного центру зайнятості Відомість про фізичну особу - підприємця, яка є застрахованою особою, щодо якої виконуються вимоги частини четвертої статті 47 Закону України «Про зайнятість населення».
У зв`язку з тим, що ФОП надані документи з порушенням вимог Порядку надання допомоги по частковому безробіттю № 702 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 року (далі - Порядок № 702), Філією позивачці направлено лист № 100/05/19-38 від 03.08.2022 з відповідними роз`ясненнями.
08 серпня 2022 року до Філії від ФОП надійшла заява про надання допомоги по частковому безробіттю разом з Відомістю про фізичну особу підприємця, яка є застрахованою особою, щодо якої виконуються вимоги частини четвертої статті 47 Закону України «Про зайнятість населення», та витягом з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами станом на 04.08.2022 у електронній формі з накладенням електронного підпису.
У вищевказаній заяві позивачка повідомила про настання обставин, що призвели до зупинення виробництва (виконання робіт, надання послуг), причиною якого є введення воєнного стану в Україні, яке почалося з 24.02.2022 та триватиме 5 місяців. У Відомості про фізичну особу-підприємця, яка є застрахованою особою, щодо якої виконуються вимоги частини четвертої статті Закону України «Про зайнятість населення», зазначено рівень скорочення робочого часу на 100% на місяць з березня 2022 року по липень 2022 року.
Так, Харківським обласним центром зайнятості 10.08.2022 року винесено наказ №452 «Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю», згідно з яким відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , яка є застрахованою особою, у зв`язку з повним скороченням тривалості робочого часу фізичної особи підприємця та повною втратою заробітної плати (доходу) (відповідно до абз.3 п.2 Порядку допомога по частковому безробіттю державної підтримки застрахованих осіб (працівників та фізичних осіб-підприємців) у разі втрати ними частини заробітної плати (доходу), відповідно до абз.4 п. 2 Порядку зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) тимчасове зупинення (скорочення) господарської діяльності фізичної особи підприємця, яка с застрахованою особою, що призвело до часткового скорочення тривалості робочого часу фізичної особи-підприємця та втрати ним частини заробітної плати (доходу).
Листом від 11.08.2022 №104/05/19-38, на виконання вимог п. 18 Порядку №702 Філією повідомлено ФОП ОСОБА_1 про прийняте рішення про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю.
Позивачка не погодившись із наказом відповідача від 10.08.2022 №452, звернулася до суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Харківського обласного центру зайнятості №452 від 10.08.2022 про відмову фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у наданні допомоги по частковому безробіттю.
Зобов`язано Харківський обласний центр зайнятості повторно розглянути заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 від 08.08.2022 про надання допомоги по частковому безробіттю з 01.03.2022 по 31.07.2022, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 апеляційну скаргу Харківського обласного центру зайнятості залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 по справі № 520/8256/22 залишено без змін.
Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
На виконання вимог судового рішення відповідач листом від 08.01.2024 № 44/05/19-38 повідомив позивачку про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю.
Згідно Наказу Харківського обласного центру зайнятості від 04.01.2024 № 3 «Про виконання рішення суду стосовно ФОП ОСОБА_1 », позивачці відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю, у зв`язку з недотриманням критерію щодо скорочення робочого часу, визначеному абзацом 3 пункту 6 та абзацом 3 пункту 8 Порядку надання допомоги по частковому безробіттю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 702, а саме, у відомості про фізичну особу - підприємця, яка є застрахованою особою, щодо якої виконуються вимоги частини четвертої статті 47 Закону України від 05.07.2012 № 5067-VI (зі змінами) «Про зайнятість населення» скорочення тривалості робочого часу складає 100 відсотків на місяць з березня 2022 року по липень 2022 року, тобто підтверджено відсутність робочого часу, що не відповідає критерію щодо скорочення робочого часу, визначеним абзацом 3 пункту 6 Порядку № 702.
Не погодившись з наказом № 3 від 04.01.2024 позивачка 17.01.2024 відповідно до п. 19 Порядку № 702 направила до Державного центру зайнятості скаргу на рішення Харківського обласного центру зайнятості.
Не отримавши відповіді на скаргу, позивачка звернулася до Державного центра зайнятості листом від 19.02.2024.
01.03.2024 позивачка отримала інформаційний лист від Державного центра зайнятості листом від 19.02.2024 3 33/1022/1348-24.
Позивачка, не погоджуючись із наказом № 3 від 04.01.2024, звернулася до суду із даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VI (далі також Закон № 5067-VI).
Питання надання допомоги по частковому безробіттю врегульовано статтею 47 Закону України "Про зайнятість населення".
07.05.2022 набула чинності нова редакція статті 47 Закону України "Про зайнятість населення", зміни до якого були внесені Законом України від 21.04.2022 № 2220-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування сфер зайнятості та загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття під час дії воєнного стану" (Закон № 2220-ІХ).
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 47 Закону № 5067-VI допомога по частковому безробіттю - це вид державної підтримки застрахованих осіб (працівників та фізичних осіб - підприємців) у разі втрати ними частини заробітної плати (доходу) у зв`язку із зупиненням (скороченням) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) з причин економічного, технологічного характеру, виникнення надзвичайної ситуації, введення надзвичайного або воєнного стану, встановлення карантину.
Допомога по частковому безробіттю надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.
За змістом ч. 3 цієї статті допомога по частковому безробіттю не надається у разі, якщо:
1) зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) має сезонний характер або виникає виключно з організаційно-виробничих причин;
2) працівник відмовився від працевлаштування (тимчасового переведення) на підходящу роботу у роботодавця з повним робочим днем (тижнем) або працює у роботодавця за сумісництвом, або проходить альтернативну (невійськову) службу;
3) протягом шести місяців, що передують місяцю зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг), у роботодавця, фізичної особи - підприємця наявна заборгованість з виплати заробітної плати та/або із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та/або із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
4) роботодавець, фізична особа - підприємець перебуває у процесі припинення юридичної особи, припинення підприємницької діяльності, визнаний у встановленому порядку банкрутом або стосовно нього порушено справу про банкрутство, перебуває у процесі санації.
Право на допомогу по частковому безробіттю мають застраховані особи, зазначені у частині першій цієї статті, за яких (які) протягом останніх шести місяців, що передують місяцю, в якому почалося зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг), сплачено (сплатили) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У разі якщо протягом останніх шести місяців до звернення про надання допомоги по частковому безробіттю законодавством надано право окремим роботодавцям або фізичним особам - підприємцям не сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, застосовуються попередні 180 календарних днів до такого періоду (ч. 4 ст. 47).
Частина 6 статті 47 Закону № 5067-V визначає, що порядок, строки, розмір та критерії надання допомоги по частковому безробіттю, порядок повернення коштів такої допомоги до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до цієї норми Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок № 702.
До цього часу механізм надання застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю відповідно до статті 47 Закону про зайнятість населення визначав Порядок надання допомоги по частковому безробіттю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 74. Однак, він не враховував особливостей надання допомоги працівникам, які втратили заробіток або його частину через введення воєнного стану.
Порядок № 702 у свою чергу визначає умови, механізм виплати застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю, строки, розмір та критерії її надання, а також механізм повернення коштів, спрямованих на фінансування такої допомоги.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 702 допомога по частковому безробіттю (далі - допомога) - вид державної підтримки застрахованих осіб (працівників та фізичних осіб - підприємців) у разі втрати ними частини заробітної плати (доходу) у зв`язку із зупиненням (скороченням) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) з причин економічного, технологічного характеру, виникнення надзвичайної ситуації, введення надзвичайного або воєнного стану, встановлення карантину;
зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) - тимчасове зупинення (скорочення) господарської діяльності роботодавця або фізичної особи - підприємця, яка є застрахованою особою, з причин економічного, технологічного характеру, виникнення надзвичайної ситуації, введення надзвичайного або воєнного стану, встановлення карантину, що призвело до часткового скорочення тривалості робочого часу його працівників або фізичної особи - підприємця, яка є застрахованою особою, та втрати ними частини заробітної плати (доходу).
Критеріями для надання допомоги по частковому безробіттю відповідно до пункту 6 Порядку № 702 є:
зупинення (скороченням) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) охопило не менш як 20 відсотків чисельності працівників роботодавця, в яких рівень скорочення тривалості робочого часу та заробітної плати становить 30 і більше відсотків на місяць;
рівень скорочення тривалості робочого часу та доходу фізичної особи - підприємця, яка є застрахованою особою, становить 30 і більше відсотків на місяць;
відсутність у роботодавця або фізичної особи - підприємця, яка є застрахованою особою, заборгованості із виплати заробітної плати та/або сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та/або сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування протягом шести місяців, що передують місяцю зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг);
сплата роботодавцем за кожного працівника або фізичною особою - підприємцем, яка є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом останніх шести місяців, що передують місяцю, в якому почалося зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг), а в разі, коли протягом останніх шести місяців до звернення про надання допомоги по частковому безробіттю законодавством надано право окремим роботодавцям або фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, не сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, застосовуються попередні 180 календарних днів до такого періоду;
роботодавець не є фондом соціального страхування.
Умови, за якими не надається допомога по частковому безробіттю, визначено пунктом 7 Порядку № 702.
Так, допомога по частковому безробіттю не надається в разі, коли:
- зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) має сезонний характер або виникає виключно з організаційно-виробничих причин;
- працівник відмовився від працевлаштування (тимчасового переведення) на підходящу роботу в роботодавця з повним робочим днем (тижнем) або працює в роботодавця за сумісництвом, або проходить альтернативну (невійськову) службу;
- протягом шести місяців, що передують місяцю зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг), у роботодавця або фізичної особи - підприємця, яка є застрахованою особою, наявна заборгованість із виплати заробітної плати та/або сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та/або сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
- роботодавець або фізична особа - підприємець, яка є застрахованою особою, перебуває у процесі припинення юридичної особи, припинення підприємницької діяльності, визнаний (визнана) в установленому порядку банкрутом або стосовно нього (неї) порушено справу про банкрутство, перебуває у процесі санації;
- роботодавець є органом державної влади, органом місцевого самоврядування або закладом, установою, організацією, що утворені зазначеними органами в установленому порядку та які повністю утримуються за рахунок державного чи місцевого бюджету.
За нормами п. 8 Порядку № 702 допомога по частковому безробіттю надається центром зайнятості за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, яка є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, яка є застрахованою особою та яка не отримує допомогу по частковому безробіттю як працівник.
Виплата працівникам допомоги по частковому безробіттю здійснюється роботодавцем, з яким оформлено трудові відносини (крім осіб, які працюють у роботодавця за сумісництвом).
Виплата допомоги по частковому безробіттю не здійснюється за період отримання працівником оплати простою, перебування у відпустці без збереження заробітної плати, призупинення трудових відносин.
Відповідно до п. 9 Порядку № 702 допомога по частковому безробіттю на умовах, визначених цим Порядком, надається щомісячно пропорційно робочому часу працівника або фізичної особи-підприємця, яка є застрахованою особою, який скорочено.
У п. 23 Порядку № 702 зазначено, що виплата працівникам допомоги по частковому безробіттю здійснюється роботодавцем, а фізичній особі - підприємцю, яка є застрахованою особою, - регіональним центром зайнятості з першого дня скорочення тривалості їх робочого часу в межах строку зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг), але не більш як 180 календарних днів сумарно протягом 36 місяців з дня зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг).
Згідно з п. 12 Порядку № 702 роботодавець або фізична особа - підприємець, яка є застрахованою особою, може звернутися за отриманням допомоги по частковому безробіттю протягом 90 календарних днів з дня зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг).
У разі коли зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) відбулося після введення воєнного стану в Україні до набрання чинності Закону України від 21 квітня 2022 р. № 2220-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування сфер зайнятості та загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття під час дії воєнного стану" роботодавець або фізична особа - підприємець, яка є застрахованою особою, може звернутися за отриманням допомоги по частковому безробіттю протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності цим Законом.
Згідно з п. 13 Порядку № 702 для отримання допомоги по частковому безробіттю роботодавець або фізична особа - підприємець, яка є застрахованою особою, подає до центру зайнятості заяву про надання допомоги по частковому безробіттю (далі - заява):
в електронній формі з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, - на адресу офіційної електронної пошти відповідного центру зайнятості;
у паперовій формі - особисто до центру зайнятості.
Заява подається роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, яка є застрахованою особою, до центру зайнятості за місцем провадження його (її) господарської діяльності.
Форма заяви затверджується Державним центром зайнятості.
До заяви, поданої до центру зайнятості в паперовій або електронній формі, роботодавець додає відомості про працівників, у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю згідно з цим Порядком, за формою згідно з додатком 1 (п. 14 Порядку № 704).
Згідно з нормами п. 17 Порядку № 702 рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю приймається регіональним центром зайнятості протягом п`яти робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, яка є застрахованою особою, документів, передбачених пунктами 13 і 14 цього Порядку.
Рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю оформляється наказом регіонального центру зайнятості.
З аналізу вказаних норм суд робить висновок, що роботодавці можуть скористатися державною підтримкою при виплаті коштів працівникам у разі, якщо ті втратили частину зарплати через зупинення чи скорочення виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг у період воєнного стану. Для цього Уряд затвердив Порядок № 702.
Допомога по частковому безробіттю - це своєрідна компенсація доходу, якщо сталося скорочення або зупинення виробництва продукції, виконання робіт надання послуг. Компенсація можлива для доходів у вигляді: зарплати працівника; підприємницького доходу фізичної особи-підприємця (ФОП).
Причинами скорочення або зупинки виробництва, які дають підстави для отримання допомоги, можуть бути причини, які призвели до скорочення робочого часу та, як наслідок, втрати частини заробітку. Серед таких причин: економічні; технологічні; надзвичайна ситуація; воєнний стан; карантин.
Водночас? для отримання допомоги по частковому безробіттю має бути дотриманий причинно-наслідковий зв`язок.
Також? Порядком № 702 визначено чіткий перелік критеріїв, які повинні бути дотримані, щоб застрахована особа мала право отримати зазначений вид допомоги:
1) зупинення (скороченням) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг) охопило не менш як 20% чисельності працівників роботодавця, в яких рівень скорочення тривалості робочого часу та зарплати становить 30 і більше відсотків на місяць;
2) рівень скорочення тривалості робочого часу та доходу ФОП, яка є застрахованою особою, становить 30 і більше відсотків на місяць;
3) відсутність у роботодавця або ФОП, яка є застрахованою особою, заборгованості по зарплаті та/або зі сплати ЄСВ, та/або сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування протягом 6 місяців, що передують місяцю зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг);
4) сплата роботодавцем за кожного працівника або ФОП, що є застрахованою особою, ЄСВ протягом останніх 6 місяців, що передують місяцю, в якому почалося зупинення (скорочення) виробництва продукції (виконання робіт, надання послуг), а в разі, коли протягом останніх 6 місяців до звернення про надання допомоги по частковому безробіттю законодавством надано право окремим роботодавцям або ФОП, які є застрахованими особами, не сплачувати ЄСВ, застосовуються попередні 180 календарних днів до такого періоду;
5) роботодавець не є фондом соціального страхування.
Не вважаються причинами для надання допомоги: скорочення або зупинка виробництва через організаційно-виробничі причини; скорочення виробництва внаслідок сезонного характеру робіт; оплачуваний простій; перебування у відпустці без збереження заробітної плати; призупинення трудових відносин під час воєнного стану.
Крім того, допомогу по частковому безробіттю не можна отримати, якщо: працівнику запропонували підходящу роботу в роботодавця з повним робочим часом, а він відмовився; працівник працює у даного роботодавця за сумісництвом; працівник проходить альтернативну (невійськову) службу; заборгованість з виплати зарплати або сплати ЄСВ у роботодавця або ФОП впродовж 6 місяців, які передують дню скорочення виробництва. Навіть якщо така заборгованість сталася через активні бойові дії у Порядку № 702 винятків немає; розпочаті процеси припинення юридичної особи, підприємницької діяльності, банкрутства або санації у роботодавця або ФОП. роботодавець - це орган державної влади або місцевого самоврядування, або бюджетна установа.
Отримати допомогу можуть застраховані особи, тобто: працівники за основним місцем роботи. ФОП. При цьому документи за працівників подають самі роботодавці.
Отримати допомогу по частковому безробіттю можна впродовж 90 календарних днів після дати скорочення (зупинення) виробництва. Щодо воєнного стану, то у Порядку №702 є уточнення - якщо дата скорочення або зупинення виробництва припала на період воєнного стану, тобто після 24.02.2022, то допомогу по частковому безробіттю отримати можна, але датою початку відліку права на неї тоді є 07.05.2022, тобто дата оновлення ст. 47 Закону № 5067-V. Відтак. останнім днем подачі заявки до Центру зайнятості тоді стає 04.08.2022.
Судовим розглядом встановлено, що спірним наказом від № 3 від 04.01.2024 відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю ФОП, у зв`язку з повним скороченням тривалості робочого часу фізичної особи підприємця та повною втратою заробітної плати (доходу).
Частиною 3 ст. 47 Закону № 5067-VI та пунктом 7 Порядку № 702 визначено перелік умов, за якими не надається допомога по частковому безробіттю, підстав для відмови позивачу у виплаті допомоги по частковому безробіттю, які вказані відповідачем, такі норми не містять.
Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність наказу Харківського ОЦЗ від 04.01.2024 №3 "Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю відповідно до ст. 47 Закону України "Про зайнятість населення" та наявність законних підстав для його скасування.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківського обласного центру зайнятості - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2026 по справі № 520/6357/24 залишити без змін .
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач | | В.В. Катунов
Судді | | Л.О. Фоміна   К.В. Мінаєва