1	Справа № 331/3194/26  2/335/3029/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Муленко Я.В., розглянувши у залі суду у м.Запоріжжя у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «Санфорд Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 143 948, 12 грн., понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн.
В обґрунтування вказаних вимог у позові зазначено, що 29.03.2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 уклали договір №26209000490061 про встановлення кредитного ліміту, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір.
Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі у відділенні банку шляхом підписання з боку клієнта власноручним підписом, а з боку банку, відповідно до п.2.6 Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб, шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитка печатки Банку та підпису уповноваженої особи банку (факсиміле), зокрема, з цим погодився відповідач.
За умовами п.4.1. Кредитного договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.
Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Банк зобов`язується здійснювати кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта, відкритого в Банку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (Кредитної картки), шляхом встановлення ліміту Кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення (Кредит) з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів Клієнта на рахунку. 
Пунктом 1.2. Кредитного договору сторони погодили конкретні умови, на яких відбувалось кредитне обслуговування Банком рахунку Клієнта, зокрема:- п.1.2.1.– ліміт Кредитної лінії; - п.1.2.2.– строк дії кредитного ліміту та умови його продовження;- п.1.2.3.– розмір процентної ставки за користування Кредитом, зокрема на пільговий період (у разі його наявності);- п.1.2.4.– розмір щомісячної комісії за обслуговування Кредитної лінії (за наявності).
Таким чином, сторони при укладенні кредитного договору погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У подальшому банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку клієнта і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами в межах кредитного ліміту, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснювала користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписках з його рахунку.
Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач виконала не в повному обсязі, внаслідок чого у позичальника сформувалась заборгованість перед банком, що складається з наступного: залишок по тілу кредиту – 76 343,53 грн; залишок по відсотках – 67 604, 59 грн.
11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та позивачем укладено договір факторингу №11/04/24.
Відповідно до п.1.1. зазначеного договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до Реєстру Боржників згідно додатку №1.
Також клієнт і фактор підписали додатки до договору факторингу, зокрема Реєстр Боржників і Акт приймання-передачі прав вимоги. Таким чином фактор набув право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №26209000490061 від 29.03.2021 року.
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №26209000490061 від 29.03.2021 року та судові вирати.
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 22.05.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін, встановлені строки для подачі заяв по суті справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином, шляхом направлення повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу зареєстрованого місця проживання. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини і дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.03.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №26209000490061, відповідно до якого Банк зобов`язується здійснювати кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта, відкритого в Банку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, шляхом встановлення ліміту Кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення (Кредит) з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів Клієнта на рахунку.
29.03.2021 року відповідач була ознайомлена з інформацією про умови кредитування: максимальний ліміт кредитної лінії – 1000 000 грн., строк кредиту 12 місяців, відсоткова ставка 48 відсотків річних, на прострочену заборгованість – 56 %, пільговий період- до 67 днів, розмір процентної ставки протягом пільгового періоду складає 0, 01%
Також позивачем надано виписку по особовому рахунку відповідача за період з 29.03.2021 по 10.04.2024 року, з якої вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, а також частково здійснювала погашення заборгованості за кредитом.
Відповідно до Розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №26209000490061, сформованої АТ «Банк Кредит Дніпро» станом на 10.04.2024 року, заборгованість Відповідача становить: залишок простроченого кредиту - 76 343,53 грн.; залишок прострочених відсотків - 67 604,59 грн., що разом складає 143 948,12 гривень.
Як зазначено позивачем у позові і проти чого не надано заперечень відповідачем, первісний кредитор надав обумовлені договором кошти, отже свої зобов`язання виконав. Натомість, ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання, неналежним чином виконувала їх, внаслідок чого перед АТ «Банк Кредит Дніпро» утворилась заборгованість, розмір якої відповідачем не спростовано.
11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та позивачем був укладений договір факторингу №11/04/24.
Відповідно до п. 1.1 договору, на умовах встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку №1.
Згідно акту приймання передачі реєстру боржників від 11.04.2024 року за договором факторингу №11/04/24 від 11.04.2024року, між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал», кредитор передав, а фактор прийняв Реєстр боржників від 11.04.2024 року, складений за формою згідно із додатком №1 до договору, кількість боржників 2060.
Відповідно до Переліку прав грошових від вимог, переданих відповідно до договору факторингу №11/04/24 від 11.04.2024 року, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №26209000490061 у сумі 143 948,12 гривень.
Згідно витягу з реєстру боржників, що є додатком до договору факторингу №11/04/24 від 11.04.2024 року, АТ «Банк Кредит Дніпро» передав, а ТОВ «Санфорд Капітал» прийняв на умовах, визначених договором, права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №26209000490061.
Ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з умовами укладеного кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки, передбачені вказаними умовами.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.
В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позивач довів обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором перед первісним кредитором, внаслідок чого у Відповідача утворилась заборгованість за кредитом, право вимоги якої перейшло до позивача, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростовано.
Беручи до уваги, що відповідач не сплатила своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Санфорд капітал» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду доказів повної або часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати зі сплати судового збору, що понесені та документально підтверджені позивачем, у розмірі 2662, 40 грн.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
На підтвердження факту надання і отримання професійної правничої допомоги, а також факту її оплати, позивачем подано копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року з Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» з додатками до нього, копію акту приймання передачі послуг з правничої допомоги №4 від 16.12.2024 року.
Відповідно до акту приймання передачі, загальна вартість наданих послуг становить 7200 грн. та складається з: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника, вартістю 1200 грн.; складання, підписання та подання до суду позовної заяви, вартістю 6000 грн.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Разом з тим, виходячи з обставин справи, з огляду на зміст позову, предмет спору в цій справі, який не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, суд вважає, що зазначений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та пропорційним відносно предмету позову.
Виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, яка є типовою, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, у розмірі 2 000 гривень, вартість яких підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 76-83, 89, 247, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», заборгованість за Договором №26209000490061 від 29.03.2021 року у розмірі 143 948,12 гривень, витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн., витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 2000 грн., а всього стягнути 148 610 (сто сорок вісім тисяч шістсот десять) гривень 52 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 22 липня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» ( код ЄДРПОУ: 43575686, адреса: місто Дніпро, вул.Сімферопольська, буд. 21, 5 поверх, приміщення 68, 69).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя В.В. Калюжна