Номер провадження 2/201/5457/2026
ЄУН 201/8979/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

заочне
17 липня 2026 року         м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра 
у складі головуючого судді Давидовської Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Овчаренка Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про розірвання шлюбу,
установив:
Позивач – ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, у якій Позивач просить суд шлюб, зареєстрований 29 серпня 2015 року Жовтневим відділом державної ресєтрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 728, між Позивачем та Відповідачем розірвати. 
В обґрунтування позову зазначає, що Подружжя має спільну дитину - малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На дату подання цього позову спору з Відповідачкою про місце проживання дитини не має, дитина проживає та фактично мешкає із матір`ю ОСОБА_2 . Є спір стосовно участі батька у вихованні дитини та графіку побачення, спілкування з дитиною. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З Відповідачкою спільного господарства Позивач не веде. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливе. Кожен з подружжя влаштовує своє життя за власним розсудом, а тому прагнення до спільного життя у них немає. Час для примирення між сторонами подружжя вичерпаний, а тому Позивач вважає перебування у шлюбі з Відповідачем є неможливим і порушує його права на влаштування власної сім`ї. Подружжя припинило шлюбні відносини і їх шлюб набув формального значення, що стало причиною позову про розірвання шлюбу. 
Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 16 червня 2026 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, Відповідачу запропоновано надати пояснення по суті справи та усі наявні докази.
08 липня 2026 року та 04 серпня 2026 року відкладено судовий розгляд. 
16 липня 2026 року суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Від представника Позивача до надійшла заява про розгляд справи за відсутності Позивача та його Представника. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились. Судом вживалися заходи щодо їх повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Клопотань та заяв до суду не надходило.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке. 
Судом установлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29 серпня 2015 року Жовтневим відділом державної ресєтрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 728, та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Після одруження дружина залишила прізвище «ОСОБА_4 ».
Подружжя має спільну дитину - малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Спір щодо місця проживання дитини відсутній.
Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі – СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить задовольнити, оскільки примирення між сторонами неможливе, сторони подружніх відносин не підтримують, сім`я фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.
З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 СК України, керуючись статтями ст. 7, 12, 13, 141, 76, 263, 264, 265, 272, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 29 серпня 2015 року Жовтневим відділом державної ресєтрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 728, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя         Т.В. Давидовська