ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 р. 	Справа № 520/19636/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 (суддя: Спірідонов М.О., м. Харків) по справі № 520/19636/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮТОН-ПРОМСЕРВІС" 
до  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області   
про визнання протиправними та скасування рішення, постанови,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮТОН-ПРОМСЕРВІС" (далі – ТОВ «НЬЮТОН-ПРОМСЕРВІС», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі – ГУ ДСНС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДСНС України у Харківській області про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів стосовно ТОВ «Ньютон-Промсервіс» (ЄДРПОУ 35348880) №-№ 126 , 127, 128, 129, 130, 131 від 30.06.2025;
- визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління ДСНС України у Харківській області про накладення штрафів на ТОВ «Ньютон-Промсервіс» (ЄДРПОУ 35348880) №-№ 17, 18, 19 від 11.07.2025.
В обґрунтування позову послався на протиправність рішень ГУ ДСНС України у Харківській області про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів стосовно ТОВ «Ньютон-Промсервіс» №-№ 126 , 127, 128, 129, 130, 131 від 30.06.2025 та постанов про накладення штрафів на ТОВ «Ньютон-Промсервіс» №-№ 17, 18, 19 від 11.07.2025, як таких, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України та неповним дослідженням обставин перевірки. Зокрема, вважає, що зазначені розбіжності у маркуванні перевіреної відповідачем продукції (мастило літієве біле PiTon 400 ml, дата виготовлення 24.04.2024, штрих-код 4820155687828; мастило універсальне PiTon 400 ml, дата виготовлення 26.02.2024, штрих-код 4820155685268; мастило мідне PiTon 400 ml, дата виготовлення 23.04.2024, штрих-код 4823112401444), не можна розцінити як порушення Таблиці 1 підпункту 2.2. Додатка 1 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2023 р. No 154 (далі – Регламент) та вимог законодавства, оскільки остання була промаркована символом (перевернутий епсилон) – знаком відповідності технічним регламентам, що свідчить про виготовлення продукції у повній відповідності Технічному регламенту, про що позивач отримав відповідне підтвердження від уповноваженої організації – Українсько-німецького науково-виробничого підприємства «Технічний центр діагностики та експертизи» ТОВ «Дієкс» (сертифікат від 12.02.2025) та паспорти безпеки відповідно до законодавства ЄС.
Крім того, на переконання позивача, з огляду на зафіксовані порушення (вербальне відхилення у словесних формулюваннях на балоні при збереженні тотожності змісту) застосовані відповідачем обмеження і штрафи є явно непропорційними вказаним фактам, адже відповідність продукції вимогам, встановленим Регламентом підтверджена належним чином відповідно до вимог законодавства. Зокрема, нанесеним на продукцію знаком відповідності – символом (перевернутий епсилон), наявністю вказаних вище сертифікату і паспортів безпеки, що виключає будь-який ризик для споживачів.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 у справі № 520/19636/25 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮТОН-ПРОМСЕРВІС" (вул. Чичибабіна, буд. 9, кв. 110,м. Харків,61058) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61013) про визнання протиправними та скасування рішення, постанови - задоволено в повному обсязі.
Скасовано Рішення Головного управління ДСНС України у Харківській області про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньютон-Промсервіс» (ЄДРПОУ 35348880) №№ 126, 127, 128, 129, 130, 131 від 30.06.2025 р.
Скасовано Постанови Головного управління ДСНС України у Харківській області про накладення штрафів на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ньютон-Промсервіс» (ЄДРПОУ 35348880) №-№ 17, 18, 19 від 11.07.2025 р.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮТОН-ПРОМСЕРВІС" сплачений судовий збір у сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп.
Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права та не правильне застосування норм матеріального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 у справі № 520/19636/25 та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що під час перевірки відповідачем було встановлено, що на аерозольних розпилювачах, щодо яких проводилась перевірка не було нанесено масу нетто, а також невірно зазначено відомості маркування, зазначені в пункті 2.2 додатка 1 до цього Технічного регламенту, що не відповідає встановленим вимогам. Наголосив, що Технічним регламентом аерозольних розпилювачів не допускаються розбіжності у маркуванні, або вербальне відхилення у словесних формулюваннях на балоні при збереженні тотожності змісту. На думку відповідача, такі розбіжності можуть призвести до помилкового трактування кінцевим споживачем застережних заходів, які мають зазначатися у маркуванні. 
Крім того, маркування маси нетто аерозольної продукції, зокрема, потрібно для класифікації об`єктів підвищеної небезпеки згідно з Порядком ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки та ведення їх обліку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2022 No 1030 і розробленим з урахуванням Директиви 2012/18/ЄС Європейського Парламенту і Ради від 04.07.2012 про контроль загроз виникнення значних аварій, пов`язаних із використанням небезпечних речовин, та про внесення змін і подальше скасування Директиви Ради 96/82/ЄС.
Щодо нанесеного на аерозольні розпилювачі знаку відповідності та наявності паспортів безпеки, зазначив, що вказаний факт не звільняє виробника від відповідальності за нанесення інших маркувань, передбачених технічним регламентом.
Заперечував проти висновків щодо непропорційності обраної відповідачем санкції за порушення відповідачем вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону, оскільки вказаною нормою передбачено штраф у розмірі від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумі доходів громадян, однак, відповідачем при визначенні розміру штрафу було враховано всі обставини його вчинення, зокрема характер, передумови і причини порушення, відсутність негативних наслідків порушення та можливість їх усунення, тому прийнято рішення про накладення мінімальних штрафів за виявлені порушення вимог законодавства.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що з 24.06.2025 по 30.06. 2025 Головним управлінням ДСНС України у Харківській області, відповідно до Наказу № 1063 від 18.06.2025 та направлення на перевірку № 23 від 18.06.2025 проведено позапланову перевірку характеристик аерозольних розпилювачів у позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮТОН-ПРОМСЕРВІС".
У якості предмету перевірки було зазначено наступну продукцію: 1) Мастило літієве біле PiTon 400 ml, дата виготовлення 24.04.2024, штрих-код 4820155687828; 2) Мастило універсальне PiTon 400 ml, дата виготовлення 26.02.2024, штрих-код 4820155685268; 3) Мастило мідне PiTon 400 ml, дата виготовлення 23.04.2024, штрих-код 4823112401444.
Підставою для проведення перевірки у направленні було зазначено «за ланцюгом постачання, якщо у результаті перевірки характеристик продукції є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника або будь-якого іншого суб`єкта в ланцюгу постачання».
За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки характеристик продукції № 20 від 30.06.2025, на підставі якого відповідачем прийняті наступні рішення: Рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №-№ 126, 127, 128, 129, 130, 131 від 30.06.2025.
Зазначеними рішеннями позивача було зобов`язано привести продукцію до встановлених вимог та встановлено тимчасову заборону надання продукції на ринку.
Також за результатами зазначеної перевірки відповідачем було складено протоколи №-№ 16, 17, 18 від 30.06.2025 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», на підставі яких відповідачем винесено Постанови №-№ 17, 18, 19 від 11.07.2025 про накладення на штрафів у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 000 грн.) кожна, тобто на загальну суму 102 000 грн..
Також, судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваних рішень та постанов було виявлення порушень Таблиці 1 підпункту 2.2. Додатка 1 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2023 р. № 154 з боку позивача при маркуванні Продукції, які полягали у наступному.
Згідно вимог Регламенту має бути нанесено: 1. Сигнальне слово «Небезпека» або «Увага»; 2. «Ємність під тиском. Може вибухнути під час нагрівання»; 3. «Тримати подалі від тепла, гарячих поверхонь, іскор, відкритого полум`я та інших джерел запалювання. Не курити»; 4. «Не розпилювати біля відкритого полум`я та іншого джерела запалювання»; 5. «Захищати від сонячних променів. Не допускати нагрівання вище 50 С/122F»; 6. На аерозольні розпилювачі не нанесено масу нето.
Маркування продукції позивачем: 1. «Небезпечно»; 2. «Балон під тиском. При нагріванні може статися вибух»; 3.«Берегти від тепла/іскор/відкритого вогню/гарячих поверхонь. Не палити»; 4.«Не розпиляти на відкритий вогонь або інші джерела загорання»; 5.«Берегти від сонячних променів і зберігати за температури не вище 50 С»; 6.На аерозольний розпилювач нанесений об`єм 400 ml.
Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що застосування обмежувальних заходів відповідачем в оскаржуваних рішеннях і штрафів у оскаржуваних постановах не було пропорційним та обґрунтованим, а тому не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, що є підставою для визнання таких рішень протиправними та їх скасування.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 №2735-VI (далі - Закон №2735-VI).
Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону №2735-VI (у редакції від 21.12.2024), державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 6 ст. 10 Закону №2735-VI, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів. Органи ринкового нагляду та сфери їх відповідальності визначаються Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом 37 пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, затвердженого Наказом ДСНС від 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу ДСНС від 06.11.2025 № 1404), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території: здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери відповідальності ДСНС.
Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 23 Закону №2735-VI, при проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.
Частинами 5-7 статті 23 Закону №2735-VI передбачено, що перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.
Під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23-1 №2735-VI, для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.
На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.
Судом установлено, що, відповідно до наказу Головного управління ДСНС України у Харківській області від 18.06.2025 № 1063/65, відповідачем в термін з 24.06-30.06.2025 здійснено позапланову перевірку характеристик продукції за ланцюгом постачання у позивача за місцезнаходженням органу ринкового нагляду, в Головному управлінні ДСНС України у Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 8.
У якості предмету перевірки було зазначено наступну продукцію: 1) Мастило літієве біле PiTon 400 ml, дата виготовлення 24.04.2024, штрих-код 4820155687828; 2) Мастило універсальне PiTon 400 ml, дата виготовлення 26.02.2024, штрих-код 4820155685268; 3) Мастило мідне PiTon 400 ml, дата виготовлення 23.04.2024, штрих-код 4823112401444.
Відповідно до ч. 5 ст. 23-1 Закону №2735-VI, за результатами здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції посадова особа органу ринкового нагляду складає акт, який повинен містити такі відомості: а) найменування органу ринкового нагляду, а також посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснили відповідний захід; б) дату та номер складання акта; в) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо); г) найменування юридичної особи, її місцезнаходження або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, її місце проживання, телефон, інші відомості, що дають змогу ідентифікувати осіб, що є виробниками, уповноваженими представниками, імпортерами або розповсюджувачами відповідної продукції; ґ) тип перевірки (планова або позапланова); д) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції); е) прізвища, імена та по батькові осіб, які залучаються до проведення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону.
Посадова особа органу ринкового нагляду зазначає в акті детальний опис порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду, які здійснювали перевірку, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо здійснення перевірки є невід`ємною частиною акта органу ринкового нагляду.
У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи підписати акт посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, або уповноваженій нею особі в останній день перевірки, а другий зберігається в органі ринкового нагляду.
Судом установлено, що під час перевірки характеристик продукції позивача було установлено перелік порушень Таблиці 1 підпункту 2.2. Додатка 1 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2023 р. № 154.
Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 44 Закону №2735-VI, до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 5 ст. 44 Закону №2735-VI передбачено, що при визначенні розміру штрафу за порушення враховуються всі обставини його вчинення, зокрема характер, передумови і причини порушення, факт повторного вчинення того самого порушення, за яке на особу протягом останнього року було накладено штраф, кількість відповідних порушень, вчинених особою протягом останніх трьох років, ступінь вини особи, наявність або відсутність негативних наслідків порушення, їх масштаб та можливість їх усунення.
За результатами розгляду матеріалів відповідачем були винесені рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів щодо ТОВ «НЬЮТОН-ПРОМСЕРВІС» №№ 126, 127, 128, 129, 130, 131 від 30.06.2025 та постанови №№ 17, 18, 19 від 11.07.2025 про накладення штрафів у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 000 грн.).
Відповідно до частини 12 статті 23 Закону, у разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 44 Закону №2735-VI установлено, що до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, що не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на суб`єкта господарювання вже накладено штраф, - у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Щодо невідповідності продукції позивача вимогам Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 5 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, серед іншого, передбачено, що на кожний аерозольний розпилювач наносяться такі дані (нанесені дані повинні бути видимими, розбірливими і незмивними): г) відомості, зазначені в пункті 2.2 додатка 1 до Технічного регламенту; ґ) маса та місткість нетто.
Проаналізувавши п.2.2 додатка 1 до Технічного регламенту, колегія суддів зазначає, що на продукції позивача має бути нанесено: 1. Сигнальне слово «Небезпека» або «Увага»; 2. «Ємність під тиском. Може вибухнути під час нагрівання»; 3. «Тримати подалі від тепла, гарячих поверхонь, іскор, відкритого полум`я та інших джерел запалювання. Не курити»; 4. «Не розпилювати біля відкритого полум`я та іншого джерела запалювання»; 5. «Захищати від сонячних променів. Не допускати нагрівання вище 50 С/122F»; 6. На аерозольні розпилювачі не нанесено масу нето.
Водночас, позивачем промарковано продукцію, яка підлягала перевірці, наступним чином: 1. «Небезпечно»; 2. «Балон під тиском. При нагріванні може статися вибух»; 3.«Берегти від тепла/іскор/відкритого вогню/гарячих поверхонь. Не палити»; 4.«Не розпиляти на відкритий вогонь або інші джерела загорання»; 5.«Берегти від сонячних променів і зберігати за температури не вище 50 С»; 6.На аерозольний розпилювач нанесений об`єм 400 ml.
Щодо 1-5 зауважень, колегія суддів зазначає, що наведене позивачем маркування повністю передає основну думку (небезпечність продукції), яка закладена у вимогах Технічного регламенту. Колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що незважаючи на вимоги технічних регламентів попередження про небезпечний вплив, які розміщуються на етикетці або у паспорті безпечності хімічної продукції, можуть містити незначні текстові відхилення від наведених у регламентах, якщо ці відхилення сприяють передачі необхідної інформації користувачу та не применшують або іншим чином не компрометують надані поради щодо забезпечення хімічної безпеки. Відхилення можуть включати варіанти написання, синоніми або інші еквівалентні терміни, які властиві певному регіону, куди відповідна хімічна продукція постачається та де використовується.
Відтак, вищевказані розбіжності у маркуванні (відхилення у словесних формулюваннях на балоні при збереженні тотожності змісту) не можна розцінити як порушення Регламенту та вимог законодавства та правомірну підставу для прийняття оскаржуваних рішень і постанов.
Щодо відсутності на продукції позивача маси нетто, слід вказати.
Так, в матеріалах справи міститься лист Державної служби України з надзвичайних до Американської торгівельної палати в Україні стосовно роз`яснення практичних аспектів імплементації положень Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2023 року № 154.
Відповідно до пунктів 4, 5, 6 ТРАР, до аерозольних розпилювачів встановлено такі вимоги. На кожний аерозольний розпилювач повинні наноситися дані, зокрема маса та місткість нетто, тобто маса та об`єм вмісту. 
Якщо аерозольний розпилювач містить легкозаймисті компоненти, визначені в пункті 1.10 додатка 1 до ТРАР, і аерозоль не належить до надзвичайно займистого або легкозаймистого згідно з пунктом 1.11 додатка 1 до ТРАР, у маркуванні повинен бути напис, який вказує на кількість легкозаймистих речовин, що містяться в аерозольному розпилювачі: «Х відсотків маси вмісту є легкозаймистими».
Надання на ринку аерозольних розпилювачів, що відповідають вимогам ТРАР та додатка 1 до нього, не може бути заборонено або обмежено.
Відповідно до статей 1, 2 і 4 Директиви 2007/45/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 5 вересня 2007 року про встановлення правил щодо номінальних кількостей для розфасованих товарів, скасування Директив Ради 75/106/ЄЕС і 80/232/ЄЕС та внесення змін до Директиви Ради 76/211/ЄЕС до аерозольних розпилювачів встановлено вимоги щодо зазначення на аерозольних розпилювачах номінальної загальної місткості ємності, а її позначення не повинно створювати плутанини з позначенням номінального об`єму вмісту.
Шляхом відступу від пункту «e» параграфа 1 статті 8 Директиви Ради 75/324/ЄЕС продукція, яку реалізують в аерозольних розпилювачах, може не мати маркування номінальної маси її вмісту. Якщо інше не передбачено статтею 4, держави-члени не можуть з причин, що відносяться до номінальних кількостей фасування, відмовляти, забороняти або обмежувати введення в обіг на ринку продукції, розфасованої в аерозольних ємностях.
Ця Директива встановлює правила щодо номінальних кількостей для продукції, яка розфасована. Її застосовують до розфасованої продукції та пакування, визначених у статті 2 Директиви Ради 76/211/ЄЕС від 20 січня 1976 р. про наближення законодавства держав-членів про компонування за масою чи за об`ємом окремих розфасованих товарів або в пунктах 3 і 4 Технічного регламенту щодо деяких товарів, які фасують за масою та об`ємом у готову упаковку, розробленого на основі Директиви Ради 76/211/ЄЕС.
Згідно з підпунктом 1 пункту 6 додатка 1 до зазначеного Технічного регламенту, номінальний вміст, виражений у кілограмах, грамах, літрах, сантилітрах або мілілітрах, позначають цифрами, після яких розташовують назву або позначення одиниці вимірювання відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону, під час визначення одиниць вимірювання, їх застосування, написання і позначення потрібно дотримуватися вимог наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 04.08.2015 № 914 «Про затвердження визначень основних одиниць SI, назв та визначень похідних одиниць SI, десяткових кратних і частинних від одиниць SI, дозволених позасистемних одиниць, а також їх позначень та Правил застосування одиниць вимірювання і написання назв та позначень одиниць вимірювання і символів величин» (далі – Наказ), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2015 р. за № 1022/27467.
Згідно з Наказом та рекомендаціями Європейської федерації аерозолів (European Aerosol Federation), на аерозольних розпилювачах: номінальний об`єм або місткість нетто вмісту позначають цифрами та одиницею вимірювання у мілілітрах (мл, ml, mL); номінальну загальну місткість ємності у мілілітрах позначають цифрами всередині прямокутника, не вказуючи одиницю вимірювання.
У пункті 7.3.4.2 Заключного звіту Evaluation of the Aerosols Dispensers Directive 75/324/EC від 24 березня 2017 року зазначається, що усунення колізії у зазначених вище актах законодавства ЄС щодо маркування маси нетто перебуває на розгляді.
Варто вказати, що в п.1 ТРАР зазначено, що технічний регламент аерозольних розпилювачів розроблено на основі Директиви Ради 75/324/ЄЕС від 20 травня 1975 року про наближення законодавства держав - членів ЄС стосовно аерозольних розпилювачів.
Суд апеляційної інстанції враховує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Враховуючи наявність колізії щодо маркування маси нетто, суд апеляційної інстанції вказує, що у спірному випадку, зазначення позивачем на продукції лише об`єму (місткості) 400 мл аерозольних розпилювачів не вказують на порушення вимог пункту 2 ч. 2 ст. 44 Закону №2735-VI, що було підставою для застосування до ТОВ «НЬЮТОН-ПРОМСЕРВІС» штрафних санкцій.
Крім того, відповідач зазначив у вищевказаному листі до Американської асоціації торгівлі, що маса нетто вмісту аерозольних розпилювачів не є об`єктом Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, а зазначається виключно для класифікації об`єктів підвищеної небезпеки згідно з Порядком ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки та ведення їх обліку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2022 року № 1030. Натомість, у даній справі не встановлено порушення позивачем вимог Порядку ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки та ведення їх обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2022 року № 1030.
Положеннями ч. 1 та 3 ст. 29 Закону № 2735-VI визначено, що у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.
Згідно зі ст. 30 Закону № 2735-VI, обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.
Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).
Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за рахунок суб`єкта господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам.
Тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про: 1) відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування); 2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження.
Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.
Суб`єкт господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам, за свій рахунок приводить продукцію у відповідність встановленим вимогам.
З цією метою суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання співпрацюють між собою.
Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується у разі прийняття рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами одночасно з прийняттям такого рішення на строк дії відповідного обмеження.
Відповідно до частини першої статті 33 Закону № 2735-VI, обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.
На виконання частини 7 ст. 33 Закону № 2735-VI, у рішенні органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання зазначаються:
1) обґрунтування підстав прийняття такого рішення;
2) конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи;
3) потреба у вжитті відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів щодо всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій;
4) строк виконання рішення;
5) способи, порядок і строки оскарження суб`єктом господарювання цього рішення;
6) строк повідомлення відповідним суб`єктом господарювання органу ринкового нагляду про виконання рішення.
Частиною другою статті 34 Закону № 2735-VI передбачено, що суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 34 Закону № 2735-VI, у разі якщо інформація, що міститься в повідомленні суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, та долучені до рішення документи є недостатніми для підтвердження результативності виконання цього рішення, а також за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цієї інформації відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання суб`єктом господарювання такого рішення.
Перевірка стану виконання рішення починається не пізніше десяти робочих днів з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, а в разі ненадання суб`єктом господарювання такого повідомлення у визначений у рішенні строк - не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку.
У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів (частина восьма статті 34 Закону № 2735-VI).
Колегією суддів встановлено, що за результатами перевірки відповідачем було складено Акт перевірки характеристик продукції № 20 від 30.06.2025, на підставі якого відповідачем прийняті наступні рішення: рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №-№ 126, 127, 128, 129, 130, 131 від 30.06.2025.
Зазначеними рішеннями позивача було зобов`язано привести продукцію до встановлених вимог та встановлено тимчасову заборону надання продукції на ринку.
Також за результатами зазначеної перевірки відповідачем було складено протоколи №-№ 16, 17, 18 від 30.06.2025 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», на підставі яких відповідачем винесено Постанови №-№ 17, 18, 19 від 11.07.2025 про накладення на штрафів у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 000 грн.) кожна, тобто на загальну суму 102 000 грн..
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про виконання позивачем оскаржуваних рішень шляхом перемаркування продукції відповідно до вимог Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, внаслідок чого контролюючим органом, нібито, винесено рішення про скасування рішення(нь) Головного управління ДСНС України у Харківській області від 30.06.2025 № 126-131, як таких, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Враховуючи вищенаведені висновки, колегія суддів зазначає, що акт перевірки містить необґрунтовані висновки про порушення позивачем вимог Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, що вказує на його дефектність, відповідно, він не може служити законною підставою для винесення спірних рішень.
У якості правової підстави для накладення штрафів відповідач у оскаржуваних постановах послався на п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», яка передбачає відповідальність за введення в обіг продукції, що не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону).
Разом з тим, оскільки під час судового розгляду не було встановлено факту порушення позивачем вимог законодавства, а саме продукція, яка була введена в обіг, відповідала вимогам, встановленим Технічному регламенту аерозольних розпилювачів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність винесення Головним управлінням ДСНС України у Харківській області про вжиття обмежувальних постанов про накладення штрафів на ТОВ «Ньютон-Промсервіс» (ЄДРПОУ 35348880) №№ 17, 18, 19 від 11.07.2025, що вказує на наявність підстав для визнання їх протиправними та скасування.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління ДСНС України у Харківській області від 30.06.2025 № 126-131 прийняті відповідачем не на підставі, що визначені Конституцією та законодавством України, та без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, що має наслідком прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача.
Відтак, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 по справі № 520/19636/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Я.М. Макаренко   О.А. Спаскін