УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 285/2072/26 | Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 146 | Доповідач Скітневська О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року | м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Скітневської О.М., з секретарем судового засідання Кашенко Л.М., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гаврилюка Ігоря Дмитровича, потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представника потерпілих Грабчука Олександра Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Гаврилюка Ігоря Дмитровича на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн судового збору.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 04.04.2026 об 11:35 год в м. Звягель по вул. Київській керував автомобілем «УАЗ 3962», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі по тексту УАЗ), проїхав на заборонний (жовтий) сигнал світлофора та здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі по тексту Ford Kuga) під керуванням ОСОБА_2 , яка завершувала маневр, а саме поворот ліворуч. Внаслідок даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 8.7.3 г Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду захисник Гаврилюк І.Д. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не дав належної і об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи та наявним доказам, внаслідок чого ухвалив постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховано висновок експерта, який спростував проїзд автомобіля УАЗ на заборонний сигнал світлофора, а також встановив технічну неможливість останнього уникнути ДТП. Звертає увагу на те, що причиною ДТП є невідповідність дій водія автомобіля Ford Kuga вимогам пунктів 10.1, 16 ПДР України, а саме, що вона повинна була надати перевагу зустрічному транспорту при повороті ліворуч.
В судовому засіданні захисник адвокат Гаврилюк І.Д. та ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали просили її задовольнити.
Потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник потерпілих адвокат Грабчук О.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечили.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вимоги закону суддею місцевого суду було дотримано і висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, грунтуються на належних та допустимих доказах. 
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Зазначена норма є бланкетною і при встановленні винуватості особи необхідно встановити пункт ПДР України, який порушено водієм і який, окрім того, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із передбаченими ст. 124 КУпАП наслідками.
Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 631795 від 04.04.2026, ОСОБА_1 04.04.2026 об 11:35 год в м. Звягель по вул. Київській керував автомобілем «УАЗ 3962», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав на заборонний (жовтий) сигнал світлофора та здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який завершував маневр, а саме поворот ліворуч. Внаслідок даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 8.7.3 г Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Після скоєння дорожньої пригоди учасники ДТП надали свої письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався. Експертиза по обставинам ДТП проводилася на замовлення водія ОСОБА_1 .
В своїх поясненнях суду водій  ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що коли під`їжджав до перехрестя, то горів зелений сигнал і рух він розпочав саме на зелений, а не жовтий сигнал.
Потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснювала, що рухалась у межах дозволеної швидкості та, пропускаючи зустрічний транспорт, розпочала завершення повороту ліворуч на миготливий зелений та жовтий сигнал світлофора, переконавшись у відсутності перешкод. Автомобіль УАЗ раптово виїхав на перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора на значній швидкості, намагаючись «проскочити» перехрестя, що й призвело до ДТП. Також після пригоди водій УАЗ не мав при собі посвідчення водія, а поліція не перевірила учасників ДТП на стан сп`яніння.
В матеріалах справи містяться: аналогічні письмові пояснення водіїв  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Пояснення водіїв  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин ДТП, а саме зіткнення зустрічних транспортних засобів під час маневру повороту ліворуч автомобіля Ford Kuga та зустрічного руху автомобіля УАЗ, підтверджується схемою місця пригоди, на якій зафіксовано розташування ТЗ після зіткнення. Характерними для обставин ДТП є і пошкодження ТЗ у передній частині автомобіля УАЗ та правій боковій частині автомобіля Ford Kuga, які описані у додатку до цієї схеми. 
Судом першої інстанції також було досліджено відеофайли із долученого потерпілою флеш-носія та камери спостереження магазину, висновок експерта №159 від 15.05.2026.
Проаналізувавши вищевказані докази, суд першої інстанції обгрунтованого дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що виразилося у порушення ним п.8.7.3 г ПДР України. 
Щодо доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає наступне.
Характерною ознакою дорожньо-транспортної пригоди є те, що при зіткненні двох або більше транспортних засобів, порушення ПДР України може бути допущено усіма його учасниками, але у причинно-наслідковому зв`язку із пригодою можуть бути порушення як одного із водіїв так і обох.
Причинно-наслідковий зв`язок між пригодою та порушенням ПДР України встановлюється у кожному конкретному випадку на підставі повного і всебічного дослідження доказів зібраних працівниками поліції та наданих учасниками.
Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Також, право надання доказів та заявляти клопотання у справі про адміністративне правопорушення, надається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП) та потерпілому (ст.269 КУпАП).
При цьому, згідно з ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
За клопотанням захисника ОСОБА_1 – адвоката Гаврилюка І.Д. до матеріалів справи долучено висновок експерта №159 від 15.05.2026 (а.с.55-60), за висновком якого:
в даній дорожній обстановці водій автомобіля УАЗ повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України;
водій автомобіля УАЗ не мав технічної можливості попередити зіткнення;
з технічної точки зору в діях водія автомобіля УАЗ не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які би знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди;
в даній дорожній обстановці водій автомобіля Ford Kuga повинна була би діяти відповідно до вимог п.10.6, 16.6 ПДР України;
в даній дорожній ситуації водій автомобіля Ford Kuga мала технічну можливість попередити зіткнення;
з технічної точки зору в діях водія автомобіля Ford Kuga вбачається невідповідність вимогам п.10.1, 16.6 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Надаючи оцінку вказаному висновку, суд першої інстанції виходив з того, що зазначений висновок експерта сам по собі не спростовує вини водія УАЗ у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки експерт фактично не надавав категоричного висновку щодо дотримання чи порушення ним вимог п.8.7.3 «г» ПДР України, який ставиться йому у вину у протоколі. Предметом дослідження експерта були питання технічної можливості уникнення дорожньо-транспортної пригоди та причинного зв`язку між діями її учасників і наслідками ДТП. Водночас експерт не надав категоричного висновку щодо дотримання або порушення ОСОБА_4 вимог п. 8.7.3 «г» ПДР України, порушення якого поставлено йому у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення. Оцінка дій особи на предмет дотримання вимог Правил дорожнього руху та встановлення наявності в її діях складу адміністративного правопорушення належить до виключної компетенції суду. 
Оцінку доказів здійснює орган (посадова особа) за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Достатність доказів згадується в п.1 ст.94 КПК України: «Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення». 
Суд вирішує справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не може встановлювати наявність вини в діях іншого водія. Предметом з`ясування у цій справі є наявність чи відсутність в діях водія  ОСОБА_1 порушення вимог пункту 8.7.3 г Правил дорожнього руху України (жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів) та у разі встановлення наявності порушення - перебування його у причинно-наслідковому зв`язку із даною ДТП, достатність доказів для такого висновку.
Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11. ПДР України).
У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (пункт 8.10 ПДР України).
Зважаючи на наведене, суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги висновки експерта щодо питань, які стосуються перевірки дій водія Ford Kuga на предмет відповідності їх вимогам ПДР України та наявності в її діях причинного зв`язку із ДТП, оскільки останні не входять в предмет дослідження у справі по звинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Натомість останні можуть бути доказами у справі про притягнення до відповідальності водія автомобіля Ford Kuga ОСОБА_4 , оскільки, як правильно зазначив суд, притягнення одного із водіїв до відповідальності за ст.124 КУпАП не виключає притягнення до такої ж відповідальності іншого водія. 
Щодо висновку експерта про те, що з технічної точки зору в діях водія автомобіля УАЗ не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які би знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, то суд звертає увагу на таке.
Як зазначає експерт у мотивувальній частині, з посиланням на зміст п.16.3 ПДР України про те, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів, водій автомобіля УАЗ пересік стоп-лінію на зелене світло.
В той же час, такий висновок не є безумовним доказом відсутності винуватості ОСОБА_1 з огляду на відео та фотоматеріали, які є в матеріалах справи, зокрема, на іншому фотознімку зафіксовано передню частину автомобіля УАЗ біля стоп-лінії при увімкненому жовтому сигналі світлофора. При цьому, тіньовий слід автомобіля УАЗ на проїзній частині на обох фотографіях візуально перебуває до стоп-лінії, а тому, з урахуванням ракурсу зйомки (з переду події) на відміну від бокового огляду, оцінка експерта щодо проїзду автомобіля УАЗ на зелений сигнал світлофора може вважатися лише припущенням, а не беззаперечним твердженням.
Відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП висновок експерта є одним з видом доказів, який оцінюється судом в сукупності і взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
При цьому, апеляційним судом враховується, що перемикання світлофору з зеленого на жовтий відбувалося при знаходженні автомобіля УАЗ в межах стоп-лінії, що свідчить про те, що водій останнього під час вмикання блимаючого зеленого сигналу світлофора перебував на значній відстані від світлофорного об`єкта і міг передбачити можливість увімкнення заборонного сигналу перед виїздом на перехрестя, але проявив бездіяльність, не зменшив швидкість і згідно з його поясненнями рухався зі швидкістю 50 км/год, тобто, з максимально допустимою швидкістю в населеному пункті.
Згідно з п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. 
Для ствердження про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, необхідно встановити наявність: 1) порушення особою Правил дорожнього руху; 2) наслідків у виді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; 3) причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР та наслідками.
У даній справі суд приходить до переконання, що наявними у справі доказами доведено порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3 г ПДР. Встановлено наявність наслідків у виді пошкодження транспортних засобів. Щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку суд зазначає наступне.
Під час аналізу та встановлення причинного зв`язку між діянням і наслідками слід виходити з того, що причинний зв`язок як зв`язок між явищами об`єктивної дійсності має місце тоді, коли діяння виступає необхідною умовою, без якої неможливе настання наслідку (conditio sine qua non). Діянню має бути властива (внутрішньо і органічно притаманна за його характером) неминучість чи реальна можливість заподіяння відповідного наслідку. Діяння з урахуванням його характеру, місця, часу, обстановки, способу має закономірно спричиняти наслідок.
Діяння повинно породжувати наслідки як результат негативного, руйнівного впливу на об`єкт кримінально-правової охорони, коли діяння є головною і визначальною умовою настання суспільно небезпечного наслідку. Це правило відіграє вагоме значення в тих ситуаціях, коли в розвиток причинного ряду вплітаються додаткові процеси, умови і фактори, дії інших осіб, що обумовлює наступну юридичну оцінку декількох чинників, що тією чи іншою мірою впливають на настання передбачених законом наслідків.
Необхідний причинний зв`язок відображає закономірності розвитку об`єктивного світу, де причина сама в собі містить реальну можливість настання відповідного наслідку. За таких обставин суб`єкт здатен передбачати розвиток природного перебігу подій як закономірних явищ. Вчиняючи ті або інші дії, що із закономірністю тягнуть за собою настання певних наслідків, людина здатна їх передбачити як невідворотний чи можливий результат своїх дій, і саме тому необхідний причинний зв`язок має юридичне значення, а суспільно небезпечні наслідки, заподіяні діянням особи за наявності в неї умислу чи необережності, ставляться їй у провину.
Експерт, використовуючи спеціальні знання та здійснюючи розрахунки, надає свої висновки щодо поставлених питань з технічної точки зору. 
Водночас вирішення питання про наявність у діянні особи юридичних ознак складу правопорушення (зокрема, і необхідного причинно-наслідкового зв`язку між суспільно небезпечним діянням та його наслідками) як підстави адміністративної відповідальності належить до компетенції суду.
Наявні в матеріалах письмові докази та пояснення учасників справи, які вже були наведені у цій постанові, у їх сукупності та співставленні із законодавчими нормами, підтверджують висновки щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР ОСОБА_1 та наслідками.
Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги не спростовують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.8.7.3 г ПДР України, який перебуває у причинному зв`язку із ДТП. 
Інші доводи скарги не впливають на правильність вирішення справи судом першої інстанції, оскільки доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. 
Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом докази є достатніми для висновку про винність  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, як і підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Гаврилюка Ігоря Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя | О. Скітневська