ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року 
м. Київ

справа №540/92/22
адміністративне провадження № К/990/27831/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Радишевської О.Р., Смоковича М.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу,

за позовом Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України 
на окрему ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року (суддя доповідач - Яковлєв О.В., судді: Єщенко О.В., Крусян А.В.), 
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
У січні 2022 року Первинна профспілкова організація працівників територіальних органів Міністерства юстиції України в інтересах ОСОБА_1 (далі - Профспілка, позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1, МЮУ), Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі - відповідач-2), у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 01 листопада 2021 року № 2614/к "Про звільнення";
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту, з 03 грудня 2021 року;
- стягнути з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 03 грудня 2021 року по день ухвалення рішення суду.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в порушення статті 87 Закону України «Про державну службу» наказ про звільнення ОСОБА_1 прийнято відповідачем без конкретизації причин та підстав, а лише містить формальний перелік пунктів, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», що породжує для останньої негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення.
Також позивач зазначає, що відповідачем-1 було вручено ОСОБА_1 перелік вакантних посад, більшість з яких не відповідали її освіті та кваліфікації, а деякі з них на той момент вже були зайняті. При цьому, не було запропоновано жодної рівнозначної посади, а також вакансій в установах виконання покарань Одеської області та атестованих посад, що в сукупності свідчить про те, що відповідачі не мали дійсних намірів працевлаштувати ОСОБА_1 . 
Також Профспілка зазначає, що в порушення норм КЗпП України та умов Колективного договору відповідачами: не отримано погодження Профспілки на звільнення позивачки, не враховано гарантій, визначених підпунктом 8.9.2 пункту 8 Колективного договору щодо заборони звільнення працівників, які обиралися до складу профспілкових органів, не проведено попередніх консультацій з профспілковою організацією до запланованих звільнень, не надано Профспілці інформацію, визначену статтею 49-2 КЗпП України.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
Наказом Міністерства юстиції України «Про призначення» від 17 липня 2018 року № 2654/к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту, як переможця відкритого конкурсу.
Наказом Міністерства юстиції України від 26 травня 2020 року № 1843/к «Про звільнення» ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», з припиненням державної служби.
Наказом Міністерства юстиції України №1918/к від 13 серпня 2021 року «Про скасування наказу та поновлення на посаді» скасовано наказ Міністерства юстиції України від 26 травня 2020 року № 1843/к «Про звільнення» (на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 420/7616/20) та поновлено ОСОБА_1 з 11 липня 2020 року на посаді заступника начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту.
02 вересня 2021 року позивачку було попереджено про звільнення із займаної посади відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу).
Наказом Міністерства юстиції України від 01 листопада 2021 року № 2614/к звільнено ОСОБА_1 з посади заступника начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту, 09 листопада 2021 року, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», з припиненням державної служби.
Не погоджуючись з правомірністю такого звільнення, Первинна профспілкова організація працівників територіальних органів Міністерства юстиції України, членом якої є ОСОБА_1 , звернулася до суду із указаним адміністративним позовом.
ІІІ. Рішення судів попередніх інстанцій та мотиви їхнього ухвалення
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 21 березня 2023 року) позовні вимоги задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 01 листопада 2021 року № 2614/к "Про звільнення".
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту, з 03 грудня 2021 року.
Стягнуто з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 115 180,08 грн.
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року, яке ухвалено за заявою ОСОБА_1 , здійснено розподіл судових витрат та стягнуто з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу (10 000,00 грн з кожного). У задоволенні іншої частини заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат відмовлено.
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року, яке ухвалено за заявою Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України, здійснено розподіл судових витрат та стягнуто з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та Міністерства юстиції України на користь Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України витрати на професійну правничу допомогу (10000,00 грн з кожного). У задоволенні іншої частини заяви Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат відмовлено.
Не погоджуючись із додатковими рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року, Первинна профспілкова організація працівників територіальних органів Міністерства юстиції України, Міністерство юстиції України подали апеляційні скарги.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року прийнято відмову Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України від апеляційної скарги на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України закрито.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року та додаткові рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року, ухвалено у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року, Первинна профспілкова організація працівників територіальних органів Міністерства юстиції України подала апеляційну скаргу, яка надійшла на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду 10 липня 2023 року.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2023 року залишено без руху подану апеляційну скаргу, із наданням строку у 10 днів, з моменту отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме вирішити питання щодо реалізації права звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження, так як у суду виникли обґрунтовані сумніви у достовірності наданих доказів щодо направлення апеляційної скарги поштою (кур`єрською службою доставки).
При цьому, в апеляційній скарзі не було порушено питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, а лише зазначено, що вона складена та направлена до суду поштою 03 квітня 2023 року.
На виконання вимог ухвали Профспілкою подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у якому остання наполягала на тому, що відповідна апеляційна скарга дійсно складена 03 квітня 2023 року та направлена до суду поштою (кур`єрською службою доставки).
Крім того, Профспілкою додано до свого клопотання сканкопію того ж примірника кур`єрської накладної № 5009, яка є ідентичною примірнику, поданому з апеляційною скаргою, лише з наявним на цій сканкопії зображенням відтиску печатки ТОВ «Двадцять П`ять Годин» (код ЄДРПОУ 37585398).
Також позивачем додано копію листа ТОВ «Двадцять П`ять Годин» від 17 липня 2023 року, у якому зазначалося, що поштове відправлення з апеляційною скаргою позивача прийнято 03 квітня 2023 кур`єром у місті Херсоні та не доставлено у короткі строки до міста Одеси у зв`язку з веденням бойових дій у місті Херсоні.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України про поновлення пропущеного процесуального строку, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року.
Окремою ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року повідомлено Одеську обласну прокуратуру про необхідність перевірки дій посадових осіб Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 44422811) та ТОВ "Двадцять П`ять Годин" (код ЄДРПОУ 37585398) на предмет наявності ознак вчинення кримінальних правопорушень, встановлено 30-денний строк для надання П`ятому апеляційному адміністративному суду інформації щодо вчинених дій на виконання указаної окремої ухвали, відлік якого розпочнеться з дня отримання копії цієї ухвали.
Апеляційний суд, мотивуючи постановлення окремої ухвали, указав на неодноразові зловживання сторонами процесу, які додавали до процесуальних документів докази надсилання останніх кур`єрською службою доставки ТОВ «Двадцять П`ять Годин», про що зазначається в численних рішеннях Верховного Суду, зокрема в ухвалі від 22 січня 2020 року (справа № 815/7/18), ухвалі від 10 лютого 2022 року (справа № 420/14069/20), ухвалі від 29 липня 2021 року (справа № 522/9601/19), ухвалі від 04 травня 2023 року (справа № 521/9336/21).
З аналізу зазначених рішень та зібраних доказів у справі вбачається, що ТОВ «Двадцять П`ять Годин» може систематично надавати послуги, пов`язані зі створенням для своїх клієнтів документів, що підтверджують направлення поштових відправлень минулими датами, які насправді не направлялись.
Отже, виявлення судом апеляційної інстанції ознак подання апелянтом (його посадовими особами) недостовірних або підроблених документів для безпідставного застосування частини 9 статті 120 КАС України та, як наслідок, введення в оману суд, який здійснює розгляд його адміністративної справи, стало підставою для постановлення окремої ухвали відповідно до частини 9 статті 249 КАС України.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
10 серпня 2023 року Первинна профспілкова організація працівників територіальних органів Міністерства юстиції України звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на окрему ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі № 540/92/22.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 23 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі частини третьої статті 328 КАС України.
V. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі позивач просить скасувати окрему ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року.
На обґрунтування касаційної скарги позивач указує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (частина четверта статті 249, стаття 324 КАС України).
Позивач зауважує, що суд має право постановити окрему ухвалу у випадку виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення, лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення.
У цій справі Профспілці було відмовлено у відкритті апеляційного провадження, тобто судовий розгляд справи на стадії апеляційного провадження розпочато не було, а отже, постановлення окремої ухвали окремо від процесу розгляду справи, суперечить положенням Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, постановляючи окрему ухвалу, суд апеляційної інстанції зазначив про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності наданих пояснень та доказів щодо направлення апеляційної скарги 03 квітня 2023 року, так як зі вказаного дня направлення апеляційної скарги до дня її отримання судом минуло більше трьох місяців. Водночас, крім формальних пояснень ТОВ «Двадцять П`ять Годин» та доданого до апеляційної скарги аркушу паперу, на якому зазначено, що апеляційна скарга передана кур`єрській службі доставки 03 квітня 2023 року, суд не має жодного доказу, з якого можливо безпомилково підтвердити факт направлення апелянтом спірної апеляційної скарги у минулому.
Однак при здійсненні таких висновків апеляційним судом не було враховано, що відповідно до листа ТОВ «Двадцять п`ять годин» від 17 липня 2023 року лист за ПН № 5009 (дані відправника: організація: Первинна профсп. орг. МЮУ, адреса вул. Воронцовська 11/16, м. Херсон, дані одержувача: П`ятий апеляційний адміністративний суд, адреса пр-т Гагаріна, 19-21, м. Одеса), вагою 0,1 кг, опис вкладеного - апеляційна скарга у справі № 540/92/22, було одержано Товариством з обмеженою відповідальністю "Двадцять п`ять годин" для здійснення відправлення 03 квітня 2023 року. Оплату вартості послуг кур`єрської служби здійснено 03 квітня 2023 року відправником за категорією доставки «Економ», яка складає 150,00 грн. Відправнику надано копію накладної кур`єрської служби доставки ПН № 5009, із наявністю на ній підпису кур`єра та проставленням оригінального відбитку печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Двадцять п`ять годин". Оригінал накладної ПН № 5009 разом із відправленням передано одержувачу, яка містить підпис кур`єра. 
Водночас у вказаному листі також зазначено, що в умовах повномасштабної війни відправлення кореспонденції/посилок здійснюється з урахуванням безпекової ситуації в конкретному регіоні. Відправлення ПН № 5009 було прийнято кур`єрською службою доставки у місті Херсоні, яке постійно перебуває в зоні активних бойових дій та в подальшому зазнало затоплення внаслідок підриву Каховської ГЕС, що у сукупності створило додаткові перешкоди у здійсненні доставки відправлення в межах строків, встановлених Умовами обслуговування.
Також скаржник зазначає, що матеріали справи не містять свідчень про вжиття судом апеляційної інстанції заходів на виконання принципу офіційного з`ясування обставин у справі та витребування додаткових доказів, а окрема ухвала суду ґрунтується лише на припущеннях та сумнівах. 
Від Міністерства юстиції України надійшов відзив на касаційну скаргу позивача, у якому він просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а окрему ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року залишити без змін.
Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалася, що, відповідно до статті 338 КАС України, не перешкоджає перегляду окремої ухвали суду апеляційної інстанції. 
VI. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
Частиною третьою статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина друга статті 249 КАС України).
Відповідно до частини третьої статті 249 КАС України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.
Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (частини п`ята статті 249 КАС України).
Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій (частина шоста вказаної статті).
Згідно з частиною сьомою статті 249 КАС України окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Відповідно до частини восьмої цієї статті встановлено, що суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати.
Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено (частина дев`ята статті 249 КАС України).
VІI. Висновки Верховного Суду
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судового рішення здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).
З огляду на вказаний припис, Верховний Суд переглядає в касаційному порядку окрему ухвалу суду апеляційної інстанції у межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
При цьому, ключовим питанням, яке постало перед Верховним Судом під час касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, є встановлення, чи може суд (першої, апеляційної чи касаційної інстанції) постановлювати окрему ухвалу у порядку статті 249 КАС України у випадку, якщо розгляд справи по суті не здійснювався. 
Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
Інститут окремої ухвали закріплений у статтях 249 КАС України, 246 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), 262 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина друга статті 249 КАС України).
Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно (частина третя статті 249 КАС України).
Аналіз положень наведеної статті КАС дає підстави для висновку, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.
Ідентичні за змістом положення містяться у частинах першій - четвертій статті 246 ГПК України, частинах першій - четвертій статті 262 ЦПК України, а саме:
1. Суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
2. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.
3. Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких входить притягнення вказаних осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність у діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.
4. Суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування.
Таким чином, усі наведені процесуальні кодекси передбачають, що окрема ухвала може бути постановлена саме при розгляді справи по суті.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 лютого 2019 року у справі № 800/500/16 (провадження № 11-1156заі18) аналізувала приписи статті 249 КАС України та виснувала, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.
У постанові від 25 червня 2025 року у справі № 873/223/21 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду виснував, що окремі ухвали є засобом зміцнення законності та правопорядку, сприяють усуненню недоліків у діяльності державних органів, громадських організацій і посадових осіб, запобігають вчиненню злочинів та інших правопорушень, впливають на формування у громадян поваги до права та становлять важливу частину діяльності судів.
Таким чином, окрема ухвала - є процесуальним рішенням суду, яке постановляється у разі виявлення під час судового розгляду конкретної справи порушення закону, а також причин і умов, що сприяли його вчиненню. Вона є одним із засобів профілактичного впливу суду, спрямованим на усунення виявлених порушень та запобігання їх виникненню в майбутньому. Постановлення окремої ухвали можливе виключно за умови, що відповідні обставини були встановлені безпосередньо під час розгляду конкретної справи. При цьому, суд не здійснює юридичної кваліфікації правопорушення, однак у мотивувальній частині окремої ухвали може зазначати обставини, які потребують перевірки уповноваженими органами, у тому числі щодо наявності окремих елементів складу можливого правопорушення.
Ураховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону (постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2025 року у справі № 160/980/24, від 25 січня 2019 року у справі № 822/1832/18 тощо).
Так, за своєю правовою природою окрема ухвала суду є особливим видом судового рішення, за допомогою якого реалізується процесуальний механізм фіксації судом виявлених під час судового розгляду справи порушень закону (законодавства) чи недоліків у діяльності відповідних суб`єктів з метою доведення їх до відома уповноважених органів задля їх усунення та недопущення в майбутньому.
Аналогічні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 січня 2026 року у справі № 490/10876/23.
Таким чином, Верховний Суд пов`язує постановлення окремої ухвали саме з процесом розгляду спору.
Проте, матеріалами справи встановлено, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у вказаній справі відмовлено у задоволенні клопотання Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України про поновлення пропущених процесуальних строків та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року.
Водночас окремою ухвалою від 25 липня 2023 року П`ятий апеляційний адміністративний суд повідомив Одеську обласну прокуратуру про необхідність перевірки дій посадових осіб Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 44422811) та ТОВ «Двадцять П`ять Годин» (код ЄДРПОУ 37585398) на предмет наявності ознак вчинення кримінальних правопорушень, та встановив 30-денний строк для надання суду інформації щодо вчинених дій на виконання цієї окремої ухвали, відлік якого розпочався з дня отримання копії вказаної ухвали.
Отже, апеляційний суд не здійснював перегляду справи по суті за апеляційною скаргою позивача, не досліджував докази та не встановлював обставин спору, а тому не мав достатньої процесуальної бази для висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень у діях посадових осіб.
Крім того, слід зазначити, що після постановлення ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження розгляд апеляційної скарги був завершений, а тому апеляційний суд уже не здійснював судового розгляду справи в розумінні статті 249 КАС України. 
Натомість, з висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 січня 2026 року у справі № 490/10876/23 та від 07 лютого 2019 року у справі № 800/500/16, випливає, що порушення мають бути виявлені судом саме під час розгляду справи.
Таким чином, оскаржувана Профспілкою окрема ухвала суду апеляційної інстанції постановлена не за результатом розгляду справи по суті, а тому підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням приписів статті 249 КАС України. 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали, що, водночас, призвело до ухвалення незаконного судового рішення. 
Відповідно до частини першої та другої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення, або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. 
Ураховуючи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, а саме - постановлення окремої ухвали у порядку, не передбаченому статтею 249 КАС України, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 249, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України задовольнити.
Окрему ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року скасувати.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 
Судді О. Р. Радишевська
М. І. Смокович