ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/1424/26	Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М. 	
Провадження № 33/817/379/26 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 червня 2026 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки та без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Згідно постанови, 18.05.2026 року о 18 год. 50 хв. в м.Кременець вул.Дубенська,63 ОСОБА_1 , керував ТЗ «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Алкотест 6810 Драгер, проба позитивна 1,11 проміле. Від додаткового огляду в лікувальному закладі КНП «Кременецька опорна лікарня» відмовився, від керування транспортним засобом відстороненний. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п.2.9а ПДР. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 червня 2026 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що: 
суд першої інстанції не надав оцінки доводам клопотання про закриття провадження у справі та не зазначив мотивів, з яких відхилив відповідні заперечення викладені в клопотанні;
матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом;
у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних ознак алкогольного сп`яніння;
працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;
працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України;
процес складання протоколу про адміністративне правопорушення відбувався поза межами відеофіксації;
з наявних у справі відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 було оголошено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, надано можливість ознайомитися з його змістом, вручено другий примірник такого протоколу;
у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що до нього долучено роздруківку з приладу Драгер;
у роздруківці з приладу Драгер не зазначено номер протоколу до якого долучається відповідний чек, дана роздруківка не містить жодних відомостей про її належність до протоколу серії ЕПР1 №669284 від 18 травня 2026 року;
працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 з актом огляду на стан сп`яніння, другого примірника йому вручено не було;
у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння;
наявні у матеріалах справи відеозаписи не велися безперервно.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Зембри Є.Й., які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її з викладених у ній підстав та скасувати постанову, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху та ст.130 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 669284 від 18.05.2026 року; тестуванні на алкоголь, згідно якого показник тесту 1,11 проміле; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні водія транспортного засобу у КНП «Кременецька опорна лікарня» на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.05.2026 року; постанові про накладання адміністративного стягнення серії ЕНА №7218194 від 18.05.2026; копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0013 103 26 з якого вбачається, що повірка технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 №ARCD-0533 чинна до 27.01.2027 року; постанові Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
Твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 669284 від 18 травня 2026 року, який останнім підписано без зауважень.
Крім наведеного, такі твердження апелянта спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7218194 від 18 травня 2026 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 18 травня 2026 року о 18 год. 50 хв. як водієм транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.6).
Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і доказів такого апеляційному суду не надано, а тому слід вважати, що ця постанова не скасована і набрала законної сили.
Крім того, даними доданих до протоколу відеозаписів реєстратора патрульного автомобіля (файл NO20260518-185030-011621.mov, починаючи з 00:12 запису) та нагрудної камери працівника поліції (файл export-pcmtx.mp4, починаючи з 00:15 запису) в сукупності зафіксовано як автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул.Дубенська і зупинився, а з місця водія вийшов чоловік, до якого підійшов працівник поліції та перевіривши його документи встановив, що водієм є ОСОБА_1 . 
Твердження апелянта про необхідність скасування постанови через не зазначення у протоколі ознак сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 , є безпідставними, так як ознаки сп`яніння зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення у разі відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Натомість у даному випадку ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, а суть правопорушення з приводу якого складено протокол полягає в тому, що ОСОБА_1 18 травня 2026 року о 18 год. 50 хв. в м. Кременець вул. Дубенська, 63, керував ТЗ «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року. 
Не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від права керування транспортним засобом, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 669284 від 18 травня 2026 року (а.с.2) який ОСОБА_1 підписано без зауважень, останнього було відсторонено від керування ним транспортним засобом, а тому доводи апелянта в цій частині є надуманими. Крім того, факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформленні матеріалів справи про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення не спростовує факту його вчинення.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, а також не надано можливості ознайомитися зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та не вручено його примірник, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 669284 від 18 травня 2026 року вбачається, що у графі 13 міститься підпис ОСОБА_1 , яким підтверджено факт ознайомлення його з правами та обов`язками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 669284 від 18 травня 2026 року підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень чи заперечень щодо його змісту, порядку складання, нероз`яснення прав або невручення примірника протоколу. Будь-яких письмових записів про незгоду із викладеними у протоколі відомостями чи порушення працівниками поліції його процесуальних прав ОСОБА_1 при підписанні протоколу не зазначив. 
Зазначені відомості протоколу спростовують доводи апеляційної скарги про нероз`яснення ОСОБА_1 його прав та ненадання можливості ознайомитися зі змістом протоколу, а відсутність відповідних зауважень під час його підписання свідчить про безпідставність таких тверджень.
Твердження апелянта про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей щодо долучення до нього роздрукованих результатів огляду з технічного засобу «Drager» не відповідають фактичним обставинам справи, так як зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в пункті 11 «До протоколу додається» зазначено перелік доданих матеріалів, серед яких, зокрема, вказано показання технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Не зазначення в результаті тесту номеру протоколу про адміністративне правопорушення до якого додається цей результат тесту, не спростовують висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки з останнього вбачається дата, місце, час, дані особи огляд якої проводився, а тому немає підстав сумніватись у його належності до подій, що зафіксовані у протоколу серії ЕПР1 № 669284 від 18 травня 2026 року та щодо особи відносно якої проводився огляд. Крім того, результат тесту підписано ОСОБА_1 без будь яких зауважень (а.с.1). 
Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не ознайомили його з актом огляду на стан сп`яніння, другого примірника йому вручено не було, є непідтвердженим та не відповідають матеріалам справи. Так, як вбачається із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, в ньому міститься підпис ОСОБА_1 , який засвідчує факт ознайомлення з документом та вручення його копії. Матеріали справи містять повний пакет документів, які підлягали складанню при фіксації огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, в тому числі акт огляду, який оформлений належним чином, із дотриманням усіх вимог законодавства. Жодних скарг чи зауважень з боку ОСОБА_1 щодо порушення процедури на момент огляду не зафіксовано.
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
З наявних у матеріалах справи даних вбачається, що ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови), які були визначені поліцейським підставою для направлення на огляд на стан сп`яніння зафіксовані як в направленні водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Кременецька опорна лікарня» від 18 травня 2026 року, так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який ОСОБА_1 підписано без зауважень (а.с. 3, 4).
Доводи апеляційної скарги про те, що відеофіксація із нагрудних камер працівників поліції не велася безперервно, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, не спростовує факту вчинення ним правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги, які перевірені в ході апеляційного розгляду, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню чи зміні за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 червня 2026 року відносно нього — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя