Справа № 724/912/26 	
Провадження № 2/724/576/26	

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Гураль Л.Л.,
за участі секретаря судового засідання: Шуть Х.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Уно Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Уно Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 23.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 був укладений електронний договір про надання споживчого кредиту №1253383, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 20000,00 грн., строком на 360 днів, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом, шляхом їх перерахування на картку відповідача НОМЕР_1 .
10.10.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Уно Капітал» укладений договір факторингу №10/10/24, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «ФК «Уно Капітал» право вимоги від відповідача кредитних коштів та відсотків за користування кредитом №1253383 від 23.01.2024 року, право на одержання яких, належить ТОВ «Селфі Кредит», а ТОВ «ФК «Уно Капітал» набуло право вимоги грошових коштів за цим договором про споживчий кредит від відповідача.
Порушивши умови кредитного договору, відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 124499,98 грн., з яких: 19999,98 грн. заборгованість за тілом кредиту, 104500,00 грн. заборгованість за відсотками.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.05.2026 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу було направлено відповідачу на адресу місця реєстрації, однак на адресу суду повернувся конверт із вкладенням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Пунктом 2 ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України).
Враховуючи вищенаведене, судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, а тому останній вважається таким, що належно повідомлений про розгляд справи судом

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Так, судом встановлено, що Судом встановлено, що 23.01.20242024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 був укладений електронний договір про надання споживчого кредиту №1253383, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 20 000,00 грн., строком на 360 днів, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом, шляхом їх перерахування на картку відповідача 4149500163208773.
Додатком 1 до договору про надання споживчого кредиту сторони погодили графік платежів, згідно якого період користування кредитом з 23.01.2024р. по 17.01.2025р., сума кредиту – 20000,00 грн., проценти за користування кредитом за весь період 166500,00 грн.
З розрахунку заборгованості за договором №1253383 від 23.01.2024 року вбачається, що станом на 19.11.2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 124499,98 грн., з яких 19999,98 грн. - тіло кредиту та 104500,00 грн. відсотки. Також вбачається часткова оплата тіла кредиту в сумі 0,02 грн., процентів в сумі 1400,00 (19.02.2024р.) та 12500,00 грн. (15.03.2024р.).
Листом ТОВ «Пайтек» від 19.11.2025 року підтверджено здійснення перерахунку коштів в сумі 20000,00 грн. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Судом досліджено паспорт споживчого кредиту, де сторонами погоджено суму кредиту, строк кредитування, нарахування процентів та інші умови договору кредитування.
10.10.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Уно Капітал» укладений договір факторингу №10/10/24, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «ФК «Уно Капітал» право вимоги від відповідача кредитних коштів та відсотків за користування кредитом №1253383 від. 23.01.2024 року, право на одержання яких, належить ТОВ «Селфі Кредит», а ТОВ «ФК «Уно Капітал» набуло право вимоги грошових коштів за цим договором про споживчий кредит від відповідача.
Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №10/10/24 від 10.10.2024 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №1253383 від 23.01.2024 року становить 124499,98 грн., з яких 19999,98 грн. – тіло кредиту, 104500,00 грн. – заборгованість по відсотках.

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України наголошено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Вищевказаний кредитний договір № 1253383 від 23.01.2024 року підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х647, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Разом з тим, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала та допустила прострочення повернення кредиту, частково сплативши проценти в сумі 13900,00 грн. та основний борг в сумі 0,02 грн., внаслідок чого у неї утворилася заборгованість.
Суду не надано доказів своєчасного виконання відповідачем взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань.
Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання нею кредитних коштів, а також неналежне виконання умов договору. 
За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 19999,98 грн. підтверджені належними доказами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо нарахованих процентів за користування кредитом.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховані за період з 23.01.2023р по 09.10.2024. (261 день), тобто в межах строку кредитування із застосуванням процентної ставки 0,25% та 2,5%, та становлять 104500,00 грн.
Визначаючись із розміром заборгованості у частині процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.
Суд бере до уваги зміст п.п. 6 п. 5 Закону №3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон №3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно).
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У зв`язку з цим, оскільки договір укладений між сторонами після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі 2,5% на день, що мало місце із 23.04.2024р. по 17.01.2025р. є нікчемними.
У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що розмір заборгованості за вказаний період підлягає перерахунку, виходячи з встановленого пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», а саме:
- за період з 23.01.2024р. по 19.02.2024р. (28 днів) за ставкою 0,25%, що становить 1400,00 грн.
- за період з 20.02.2024р. по 22.04.2024р. (63 дні) за ставкою 2,5 %, що становить 31500,00 грн. 
- за період з 23.04.2024р. по 20.08.2024р. (120 днів) за ставкою 1,5 %, що становить 36000,00 грн.
- за період з 21.08.2024р. по 09.10.2024 р. (50 днів) за ставкою 1,0% що становить 10000,00 грн. 
Таким чином, загальна сума заборгованості за процентами за період з 23.01.2024р. по 09.10.2024р. складає 78900,00 грн. 
Окрім того, відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості за процентами, а саме 19.02.2024 року в сумі 1400,00 грн. та 15.03.2024 року в сумі 12500,00 грн. Судом береться до уваги сплачена сума боргу відповідачем за процентами, таким чином остаточна сума заборгованості за процентами становитиме 65000,00 грн. (78900,00-13900,00).
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 84999,98 грн., з яких: 19999,98 грн. - основний борг, 65000,00 грн. – проценти. В решті частині позову щодо стягнення процентів в сумі 39500,00 грн. - відмовити.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково (68,27%), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1817,62 грн.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Уно Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Уно Капітал» (зареєстроване місце знаходження: вул.. Джона Маккейна, буд. 39, м. Київ, код ЄДРПОУ 39669296) заборгованість за договором № 1253383 від 23.01.2024 року, в розмірі 84999,98 грн. (вісімдесят чотири тисячі дев`ятост дев`яносто дев`ять гривень 98 коп.), з яких: 19999,98 грн. (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 98 коп.) – заборгованість за кредитом, 65000,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч гривень) – проценти.
Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Уно Капітал» (зареєстроване місце знаходження: вул.. Джона Маккейна, буд. 39, м. Київ, код ЄДРПОУ 39669296) судовий збір у розмірі 1817,62 грн. (одна тисяча вісімсот сімнадцять гривень 62 коп).
В решті частині позову щодо стягнення процентів в сумі 39500,00 грн. - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Уно Капітал» (зареєстроване місце знаходження: вул. Джона Маккейна, буд. 39, м. Київ, код ЄДРПОУ 39669296).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне рішення складено 13.07.2026 року.
Суддя: 	Лілія ГУРАЛЬ