Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
Справа №439/1050/26
Провадження № 2/439/799/26
29 липня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі: 
головуючого судді Войтюк Т.Л.,
за участю секретаря судового засідання Бойко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Броди в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СвеаФінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості,
в с т а н о в и в:
ТОВ «СвеаФінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5271177від 25.01.2025 та №1977045 від 24.12.2024.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5271177. ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту.
26.08.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено договір факторингу № 01.02-33/25 відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти.
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) додоговору факторингу № 01.02-33/25заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5271177 складає: 39963,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 11000,00 грн,заборгованість по відсотках - 22363,00 грн, пеня, штраф - 5500,00 грн, комісія - 1100,00 грн.
24.12.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 , укладено договір №1977045. Договір №1977045 про надання споживчого кредиту укладено шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «Селфі Кредит», свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника.
22.10.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» (Новий кредитор) укладено Договір факторингу № 01.02-41/25, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №1977045 від 24.12.2024, в сумі 42 950,99грн, з яких: заборгованість по тілу – 13 899,99 грн; заборгованість по відсотках – 29 051,00 грн; пеня - 0,00 грн.
Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5271177 від 25.01.2025 та за кредитним договором №1977045 від 24.12.2024 в сумі 82 913,99 грн та судові витрати.
Ухвалою судді від 06.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначене судове засідання призначене. 
Ухвалою суду від 17.06.2026 позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України.
Після усунення позивачем зазначених в ухвалі суду від 17.06.2026 недоліків, розгляд справи продовжено, призначено судове засідання на 29.07.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «СвеаФінанс», проти постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що про причини неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.
25.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5271177 (далі кредитний договір)
Відповідно до умов кредитного договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію (якщо передбачена Договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 11 000,00 грн. Строк кредитування (строк, на який надається кредит): 360 днів. Періодичність платежів - кожні 30 днів. Комісія за надання кредиту становить 1 100,00 грн. Стандартна процента ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 0,9778%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає:за стандартною ставкою за весь строк кредитування 2 639,6200% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору включає суму кредиту, комісію (якщо передбачена Договором), проценти за користування кредитом та складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 49 720,00 грн. Загальні витрати за кредитом на дату укладення Договору включаютькКомісію (якщо передбачена Договором), проценти за користування кредитом та складають:за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 38 720,00 гривень (п.1.2-1.7.1).
Згідно з п.2.1-2.2 кредитного договору, кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
В розділі 10 кредитного договору відповідач зазначив свої анкетні дані та вказав номер картки поточного рахунку для перерахування коштів: НОМЕР_1 .
Договір споживчого кредиту №5271177 від 25.01.2025, Додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5271177 від 25.01.2025, додаток № 2 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5271177 від 25.01.2025 відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором 67247, 25.01.2025 15:23:03. Паспорт споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит відповідачем, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 66365 , 25.01.2025 15:22:54.
На підтвердження надання кредитних коштів відповідачу, позивач надав Довідку ТОВ «Пейтек» вих. №20250826-2382 від 26.08.2025. Відповідно до якої, на виконання Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 03.01.2024, 2025-01-25 о 15:24:08 було успішно перераховано кошти на платіжну картку № НОМЕР_3 від ТОВ «Лінеура Україна» на суму 11 000, 00 грн. Номер транзакції - 6e4417e1-3751-47b9-809e-935d80b136fc.

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №5271177 від 25.01.2025 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 26.08.2025, загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «Лінеура Україна» становить 39 963,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту – 11 000,00 грн, заборгованість по відсотках – 22 363,00 грн, пеня, штраф – 5 500,00 грн, комісія – 1 100,00 грн.
26.08.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено договір факторингу №01.02-33/25. Відповідно до цього договору Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами.
Відповідно до платіжної інструкції №10160 від 01.09.2025 позивач здійснив оплату фінансування згідно Договору факторингу №01.02-33/25 від 26.08.2025.
Згідно з Реєстром боржників до Договору Факторингу № 01.02-33/25 від 26.08.2025, позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №5271177 в сумі 39 963,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту – 11 000,00 грн, заборгованість по відсотках – 22 363,00 грн, пеня, штраф – 5 500,00 грн, комісія – 1 100,00 грн.
24.12.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 , уклали договір про надання споживчого кредиту №1977045 (далі кредитний договір).
Відповідно до умов кредитного договору товариство надає споживачу кошти у кредит, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 13 900,00 грн. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту - 360 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.Стандартна процентна ставка становить 1 % в день. Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день.З агальні витрати на дату укладення Договору складають:за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 50 040 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає:за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2333.95 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає:за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 63 940 грн (п.1.1-1.10.1).
Відповідно до умов кредитного договору кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, за реквізитами електронного платіжного засобу № НОМЕР_4 . (п.2.1-2.2).
Того ж дня, відповідачем було погоджено та підписано Паспорт споживчого кредиту. 
Кредитний договір, додаток 1 до договору Графік платежів, Паспорт споживчого кредиту відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е286 та К592.
На підтвердження надання кредитних коштів відповідачу, позивач надав Довідку ТОВ «Пейтек» №20251022-406від 22.10.2025. Відповідно до якої на виконання Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_5 від 01.04.2024, 2024-12-24 14:57:15 було успішно перераховано кошти на платіжну картку № НОМЕР_6 від ТОВ ТОВ «Селфі Кредит» на суму 13 900.00 грн. Номер транзакції - c164a5a8-d829-4445-b28e-4c5a7e1f00f3.
Відповідач не надав своєчасно кредитодавцю кошти на погашення кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Селфі Кредит» за договором №1977045від 24.12.2024, станом на 22.10.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 42 950,99 грн, з яких: заборгованість по тілу – 13 899,99 грн; заборгованість по відсотках – 29 051,00 грн; пеня - 0,00 грн.
22.10.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «СвеаФінанс» укладено Договір факторингу №01.02-41/25. Відповідно до цього договору Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами.
Згідно з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді від 22.10.2025 до договору факторингу від 22.10.2025 № 01.02-41/25 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників в електронному вигляді.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №01.02-41/25від 22.10.2025, до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1977045 в сумі 42 950,99 грн, з яких: заборгованість по тілу – 13 899,99 грн; заборгованість по відсотках – 2 9051,00 грн; пеня - 0,00 грн.
Платіжною інструкцією № 10206 від 22.10.2025 підтверджується оплата за відступлення прав вимоги згідно з договором №01.02-41/25.
У зв`язку із невиконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, які регулюються такими нормами законодавства.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, які регулюються такими нормами законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 ст. 1077 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Застосовуючи до правовідносин зазначені норми права, суд робить такий висновок.
Як видно з матеріалів справи кредитний договір №5271177 від 25.01.2025 та кредитний договір №1977045 від 24.12.2024 між первісними кредиторами та відповідачем укладено в електронному вигляді. 
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується наданими позивачем доказами. Отже, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Селфі Кредит» та у ТОВ «Лінеура Україна».
За договорами факторингу право вимоги до відповідача перейшло до позивача.
Наявні в матеріалах справи договори факторингу підтверджують належне набуття позивачем права вимоги до відповідача і сумнівів щодо цих фактів вказані документальні докази не викликають.
Відповідач умови кредитних договорів не виконував, кредит не повернув ні первісним кредиторам ні позивачу. Доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань відповідачем суду не надано, факт отримання кредиту відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором кредиту №5271177 від 25.01.2025, заборгованість відповідача становить 39 963,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 11000,00 грн, заборгованість по відсотках – 22363,00 грн, пеня, штраф - 5500,00 грн, комісія - 1100,00 грн.
За даними позивача, відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №1977045 від 24.12.2024, заборгованість відповідача становить 42 950,99 грн, з яких: заборгованість по тілу – 13 899,99 грн; заборгованість по відсотках - 29051,00 грн.
Оцінюючи наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором кредиту №5271177 від 25.01.2025, суд зазначає таке. 
Суд не може погодитися з розрахунком заборгованості, в частині стягнення пені в сумі 5500,00 грн та комісії в сумі 1100,00 грн з таких підстав.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 20252 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан, який надалі відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до тепер.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісії у розмірі 1100,00 грн то суд дійшов висновку, що така задоволенню не підлягає з огляду на таке.
За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16.
Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Враховуючи наведені правові висновки, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні заборгованості за комісією, оскільки такі вимоги є необґрунтованими. При цьому банк не мав права встановлювати до кредитного договору щомісячну комісію за обслуговування кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача сума заборгованості за неустойкою – 5500,00 грн нарахованої у період дії в Україні воєнного стану та комісією – 1100,00 грн за кредитним договором №5271177 від 25.01.2025.
Отже, заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору №5271177 від 25.01.2025, яка підлягає стягненню становить 33 363,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту – 11 000,00 грн, заборгованість по відсотках – 22 363,00 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору №1977045 від 24.12.2024, яка підлягає стягненню становить 42 950,99 грн, з яких: заборгованість по тілу - 13899,99 грн; заборгованість по відсотках - 29051,00 грн.
Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково, в сумі 76 313,99 грн (92,04%).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2413,66 грн (2622,40*92,04%).
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №5271177 від 25.01.2025 в розмірі 33 363,00 грн, а саме: заборгованість за сумою кредиту – 11 000,00 грн, заборгованість по відсотках – 22 363,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1977045 від 24.12.2024 у сумі 42 950,99 грн .
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір у розмірі 2413,66 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Бродівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», місцезнаходження: вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070, ЄРДПОУ:37616221.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Повне судове рішення складено 29 липня 2026 року.
Суддя           Т.Л. Войтюк