№ справи676/4292/26
№2/687/662/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 року          селище Чемерівці

Чемеровецький районний суд Хмельницької області
в складі судді Горобець Н.О.,

справа № 676/4292/26;

сторони та інші учасники справи:
позивач – ТОВ «Споживчий центр»,
відповідач – БерезовськийС.Ю., 

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (письмове провадження) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позовна заява мотивована тим, що 12 квітня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір (оферти) № 11.04.2025-100002868.
Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн, строком на 217 днів, з фіксованою незмінною процентною ставкою «Стандарт» у розмірі 1% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом та фіксованою незмінною процентною ставкою «Економ» у розмірі 0,5 % за 1 один день користування кредитом протягом чергових періодів, наступних за періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 9% від суми кредиту та дорівнює 270,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 270,00 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.
Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути у розмірі 5895,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 3000,00 грн, заборгованість за процентами – 1395,00 грн, неустойка – 1500,00 грн.
Відповідач відзиву на позов не подав. 

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Представник позивача, разом з поданням позовної заяви подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Чемеровецького районного суду від 02 липня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
24.07.2026 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
12 квітня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 12 квітня 2025 року, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е442», укладено кредитний договір №11.04.2025-100002868.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію(ї) (якщо комісі(ї) встановлена(і) договором (пункт 3.1 Пропозиції).
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).
Сума кредиту – 3000,00 грн. Строк на який надається кредит – 217 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту – 14.11.2025 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 4441-11XX-XXXX-2088 (п. 2, 3,4 Заявки).
Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених в графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 270,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п. 8 Заявки).
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 270,00 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів (п. 9 Заявки).
Денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка - 0,84% 
Неустойка – 45,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.17 Заявки).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 2526,92%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 8460,00 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 5460,00 грн (п.17 Заявки).
ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «Споживчий центр» про успішне перерахування 12.04.2025 о 01 год 22 хв на платіжну карту №  НОМЕР_1 коштів у сумі 3000,00 гривень. Призначення платежу: видача за договором кредиту №11.04.2025-100002868. 
Способи організації переказу грошових коштів узгодженні між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Споживчий центр» у договорі про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-2024/01-2 від 04 січня 2024 року
Повідомленням АТ «Універсал Банк» від 20.07.2026 року та випискою по банківській карті № НОМЕР_1 за 12.04.2025 року підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну карту № НОМЕР_1 , на яку 12.04.2025 зараховано 3000,00 грн.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом.
Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд встановив, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» було укладено кредитний договір № 11.04.2025-100002868 від 12 квітня 2025 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачцікошти в сумі 3000,00 грн строком на 217 днів, тобто до 14.11.2026 року, а останній зобов`язувався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, комісії, розмір яких визначений договором.
12 квітня 2025 року кредитні кошти були перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Споживчий центр» суд вважає доведеним, крім цього зазначена обставина не заперечується відповідачем.
З наданого ТОВ «Споживчий центр» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11.04.2025-100002868 від 12 квітня 2024 року вбачається, що 12.05.2025 відповідачем було сплачено 1200,00 грн, з яких 930,00 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості за процентами, 270,00 грн – в рахунок погашення заборгованості за комісією; 12.06.2025 відповідачем сплачено 1200,00 грн, з яких 930,00 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості за процентами, 270,00 грн – в рахунок погашення заборгованості за комісією; 13.07.2025 відповідачем сплачено 1200,00 грн, з яких 930,00 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості за процентами, 270,00 грн – в рахунок погашення заборгованості за комісією; 13.08.2025 відповідачем сплачено 465,00 грн, з яких 465,00 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості за процентами.
Загальний, заборгованість становить 5895,00 грн і складається із основного боргу – 3000,00 грн, процентів – 1395,00 грн, штраф – 1500,00 грн.

При визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки суд враховує, що10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Разом з тим, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21 відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 172/410/21, та вказав, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Із матеріалів справи слідує, що умовами кредитного договору, передбачено стягнення комісії за надання кредиту, яка нараховується за ставкою 9% від суми кредиту одноразово і становить 270,00 грн. та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 540 грн.
Однак, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлені комісії. Відтак умови кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісій є нікчемними, внаслідок чого сума нарахованих комісій не може бути стягнута з відповідача на користь позивача

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки/штрафу в сумі 1500,00 грн, суд приходить до наступного.
Заявляючи вимогу про стягнення неустойки позивач покликався на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, на підставі якого, на думку позивача, дозволено здійснювати нарахування неустойки за договорами про споживчий кредит.
Проте поза увагою позивача залишились положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно яких: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України).
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів.
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 1500,00 грн неустойки/штрафу підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наданий суду розрахунок заборгованості не відповідає закону.
За таких обставин суд, реалізуючи свій процесуальний обов`язок, вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за кредитним договором.
Так, у період з 12.04.2025 року по 12.05.2025 року заборгованість відповідача за нарахованими процентами становить 930,00 грн (31 день х 30,00 грн (1% від тіла кредиту 3000,00 грн).
12.05.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 1200,00 грн, з яких: 930,00 грн слід віднести у погашення заборгованості по процентах, 270,00 грн – в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. 
З 12.05.2025 року тіло кредиту становить 2730,00 грн, проценти – 0,00 грн.
З 13.05.2025 року по 12.06.2025 року заборгованість відповідача за нарахованими процентами становить 846,30 грн (31 день х 27,30 (1% від тіла кредиту 2730,00 грн).
12.06.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 1200,00 грн, з яких: 846,30 грн слід віднести у погашення заборгованості по процентах, а решту 353,70 грн - у погашення заборгованості по тілу кредиту. 
З 12.06.2025 року тіло кредиту становить 2376,30 грн (2730,00 грн – 353,70 грн), проценти – 0,00 грн.
У період з 13.06.2025 року по 13.07.2025 року включно заборгованість відповідачки за нарахованими процентами становить 736,56 грн (31 день х 23,76 грн (1% від тіла кредиту 2376,30 грн).
13.07.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 1200,00 грн, з яких: 736,56 грн слід віднести у погашення заборгованості по процентах, а решту 463,44 грн - у погашення заборгованості по тілу кредиту. 
З 13.07.2025 року тіло кредиту становить 1912,86 грн (2376,30 грн – 463,44 грн), проценти – 0,00 грн.
У період з 14.07.2025 року по 14.11.2026 року включно заборгованість відповідача за нарахованими процентами становить 1185,44 грн (124 дні х 9,56 грн (0,5% від тіла кредиту 1912,86 грн).
13.08.2025 відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 465,00 грн, з яких: 465,00 грн слід віднести у погашення заборгованості по процентах
Таким чином, враховуючи наведений судом розрахунок, станом на 15.11.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 2633,30 грн, що складається із: тіла кредиту – 1912,86 грн, процентів – 720,44 грн (1185,44 грн -465,00 грн).

За таких обставин, позовна заява ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 2633,30 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат.
При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 5895,00 грн та задоволено на суму 2633,30 грн, тобто на 44,67 % (2633,30х100:5895,00). 
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1254,30 грн, а саме судовий збір у сумі 1187,30 грн (2662,40х44,67%) та витрати пов`язані з надсиланням позовної заяви відповідачу в розмірі 67,00 грн (150,00х44,67%). 

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-286 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2633 (дві тисячі шістсот тридцять три) гривні 30 коп. заборгованості за кредитним договором №11.04.2025-100002868 від 12 квітня 2025 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати в сумі 1254 (одна тисяча двісті п`ятдесят чотири) гривні 30 коп.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, код ЄДРПОУ - 37356833.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя          Н.О.Горобець