Справа №701/1098/26
Номер провадження2/701/797/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
19 серпня 2026 року     Маньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого – судді -     Костенка А. І. 
за участю секретаря -     Брітан О. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Маньківка справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про встановлення права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про встановлення права власності в порядку спадкування.
На підставу своїх вимог спирається на те, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Чорна Кам`янка Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_3 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До складу спадкового майна після ОСОБА_3 входить житловий будинок з господарськими будівлями та приміщеннями по АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1989 року та інше майно. Спадкоємцем за законом після ОСОБА_3 є її донька - ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, за її заявою від 27.07.2007 року про прийняття спадщини, державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 291 за 2007 рік. ОСОБА_2 , як спадкоємець яка прийняла спадщину, надає письмову згоду на прийняття позивачем спадщини після ОСОБА_3 . Згідно заповіту від 13 травня 2005 року житловий будинок з господарськими будівлями та приміщеннями по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 заповіла позивачу - ОСОБА_1 . Позивач прийняла спадщину за заповітом після ОСОБА_3 так як на момент її смерті фактично проживала зі спадкодавцем без реєстрації місця проживання, а після відкриття спадщини провела косметичний ремонт і забезпечила збереження спадкового будинку та по даний час проживає у даному будинку. 04.11.2009 року позивач офіційно зареєструвала місце свого проживання та місце проживання членів своєї сім`ї у спадковому житловому будинку, однак по даний час свідоцтво про право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом не отримала. 11.04.2026 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок позивачу було відмовлено, у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів які б підтверджували право власності ОСОБА_3 на вищевказане нерухоме майно. Вказаний житловий будинок був побудований в 1954 року з дотриманням всіх будівельних вимог, введений в експлуатацію та зареєстрований на чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Після його смерті право власності на даний житловий будинок, ОСОБА_3 набула на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1989 року. На даний час оригінал Свідоцтва втрачено. За зверненням позивача Черкаським об`єднаним бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу який розташований по АДРЕСА_2 та інформаційною довідкою № 474 від 01 грудня 2025 року підтверджено право власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок. Відповідно до технічного паспорту інвентаризаційна вартість вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами становить - 145500 ( сто сорок п`ять тисяч п`ятсот) грн. У зв`язку зі смертю спадкодавця на даний час відновити правовстановлюючі документи на спадковий будинок неможливо, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Фактично право позивача на набуття права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок садибного типу який розташований по АДРЕСА_2 не визнається, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.
Позивач в судове засідання не з`явилася, але згідно позовної заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, та просить розгляд справи проводити у її відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 
Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Чорна Кам`янка Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_3 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8). До складу спадкового майна після ОСОБА_3 входить житловий будинок з господарськими будівлями та приміщеннями по АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1989 року та інше майно (а.с. 12). Спадкоємцем за законом після ОСОБА_3 є її донька - ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, за її заявою від 27.07.2007 року про прийняття спадщини, державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 291 за 2007 рік. ОСОБА_2 , як спадкоємець яка прийняла спадщину, надає письмову згоду на прийняття позивачем спадщини після ОСОБА_3 (а.с. 11). Згідно заповіту від 13 травня 2005 року житловий будинок з господарськими будівлями та приміщеннями по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 заповіла позивачу - ОСОБА_1 (а.с. 9). Позивач прийняла спадщину за заповітом після ОСОБА_3 так як на момент її смерті фактично проживала зі спадкодавцем без реєстрації місця проживання, а після відкриття спадщини провела косметичний ремонт і забезпечила збереження спадкового будинку та по даний час проживає у даному будинку. 04.11.2009 року позивач офіційно зареєструвала місце свого проживання та місце проживання членів своєї сім`ї у спадковому житловому будинку, однак по даний час свідоцтво про право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом не отримала. 11.04.2026 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок позивачу було відмовлено, у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів які б підтверджували право власності ОСОБА_3 на вищевказане нерухоме майно (а.с. 7). Вказаний житловий будинок був побудований в 1954 році з дотриманням всіх будівельних вимог, введений в експлуатацію та зареєстрований на чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Після його смерті право власності на даний житловий будинок, ОСОБА_3 набула на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1989 року. На даний час оригінал Свідоцтва втрачено. За зверненням позивача Черкаським об`єднаним бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу який розташований по АДРЕСА_2 та інформаційною довідкою № 474 від 01 грудня 2025 року підтверджено право власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок (а.с. 13, 14-16). Відповідно до технічного паспорту інвентаризаційна вартість вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами становить - 145500 ( сто сорок п`ять тисяч п`ятсот) грн. У зв`язку зі смертю спадкодавця на даний час відновити правовстановлюючі документи на спадковий будинок неможливо, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Фактично право позивача на набуття права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок садибного типу який розташований по АДРЕСА_2 не визнається, тому позивач змушена звернутися до суду, так як тільки суд може встановити право власності позивача на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.
Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обґрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1218, 1223, 1233, 1235, 1261-1265, 1268, 1270, 1273, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов задоволити.
Визнати за  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованою та жителькою АДРЕСА_2 ), право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , якій право власності на даний житловий будинок належав на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1989 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Чорна Кам`янка Маньківського району Черкаської області, актовий запис № 4 складено 29 січня 2007 року.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко