КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/2165/26 
Провадження № 2/552/2039/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2026 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
секретаря судового засідання Гасанової Т. С. 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що 10.07.2025 року ОСОБА_1 уклала з АТ «А-Банк» кредитний договір № АВН0СТ155101752153099902, щодо надання останній кредиту в розмірі 50 000 грн. строком на 36 місяців (тобто до 09.07.2028 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00% щорічно. Відповідач порушує зобов`язання за кредитним договором, станом на 19.03.2026 року утворилась заборгованість, за даним кредитним договором склала суму в розмірі 57 414 грн. 20 коп., яка складається з: 45 053 грн. 72 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 11855 грн. 08 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 505 грн. 40 коп. - загальний залишок заборгованості за пенею, яку позивач просив стягнути разом з судовими витратами.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20 квітня 2026 року відкрито провадженні у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача АТ «Акцент-Банк» не з`явився, просив розгляд справи проводити в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надавала, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило.
Суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.
Судом установлено, що 10.07.2025 року ОСОБА_1 уклала з АТ «А-Банк» кредитний договір № АВН0СТ155101752153099902, щодо надання кредиту.
У відповідності до п. 3 Кредитного договору ліміт цього договору: 50 000 грн. зі строком повернення до 09.07.2028 року, терміном на 36 місяці. Згідно до п. 4 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 75.00 % річних
Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів.
Згідно з наданим банком розрахунком станом на 19.03.2026 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 57 414 грн. 20 коп., яка складається з: 45 053 грн. 72 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 11855 грн. 08 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 505 грн. 40 коп. - загальний залишок заборгованості за пенею.
З матеріалів справи вбачається, що договір укладений в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит у визначений договором строк не повернув.
Враховуючи встановлені судом обставини та надані позивачем докази, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості, яка складається з тіла кредиту та нарахованих відсотків за кредитним договором підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені за кредитним договором в розмірі 505 грн. 40 коп., то суд виходить з наступного.
За п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача пені на загальну суму 505 грн. 40 коп. нараховану позивачем у період дії в Україні воєнного стану.
На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором від 10.07.2025 в розмірі 56 908 грн. 80 коп., з яких: 45053 грн. 72 коп. – сума заборгованості за кредитом, 11 855 грн. 08 коп. – сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 99 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 635 грн. 77 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,12,81,141, 259,263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В: 

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент – Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент – Банк» заборгованість за кредитним договором від 10.07.2025 в розмірі 56 908 грн. 80 коп., судові витрати у розмірі 2635 грн. 77 коп., а всього 59544 грн. 57 коп. ( п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят сім копійок).
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи: 
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент – Банк» (місце знаходження: 49074 м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 14360080).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). 

Головуючий Ж.В. Кузіна