Справа № 127/30787/26 
Провадження № 3/127/5913/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15.09.2026 | м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

26.08.2026 на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 895 ОСОБА_2 включений до групи оповіщення військовозобов`язаних з визначеним маршрутом у м. Вінниці.
27.08.2026 о 14.30 год на території Лісопарку ОСОБА_2 , діючи в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, недбало поставився до військової служби, зокрема здійснював заходи оповіщення щодо ОСОБА_3 за відсутності належної відеофіксації, що призвело до неможливості посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 належного та об`єктивного контролю за виконанням уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 своїх посадових обов`язків під час здійснення заходів оповіщення військовозобов`язаних.
ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав, підтримав подані до суду письмові пояснення, просив їх врахувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З диспозиції частини другої статті 172-15 КпАП випливає, що відповідальність за цією нормою настає у разі недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду.
З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 26.08.2026 на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 895 ОСОБА_2 включений до групи оповіщення військовозобов`язаних з визначеним маршрутом у м. Вінниці.
27.08.2026 о 14.30 год на території Лісопарку ОСОБА_2 , діючи в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, недбало поставився до військової служби, зокрема здійснював заходи оповіщення щодо ОСОБА_3 за відсутності належної відеофіксації, що призвело до неможливості посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 належного та об`єктивного контролю за виконанням уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 своїх посадових обов`язків під час здійснення заходів оповіщення військовозобов`язаних.
Разом з тим, з наданих суду матеріалів випливає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за результатами здійснення перевірки щодо законності дій посадових осіб ТЦК та СП під час здійснення заходів оповіщення громадян України. Також з наданих суду матеріалів випливає, що така перевірка була здійснена на підставі повідомлення ОСОБА_3 щодо його незаконного затримання та застосування до нього заходів фізичного примусу – нанесення ударів. Також з наданих суду матеріалів випливає, що фактична перевірка повідомлення ОСОБА_3 , здійснена не була з посиланням на відсутність засобів відеозапису заходів оповіщення. 
Суд вважає за доцільне зауважити, що відповідальність за незаконне позбавлення волі або викрадення людини передбачена статтею 146 Кримінального кодексу України (далі – КК). Також статтею 371 КК передбачена саме кримінальна відповідальність за завідомо незаконне затримання або незаконний привід. Також статтею 426-1 КК встановлена кримінальна відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень.
Відомості, які б свідчили про прийняття процесуального рішення щодо незаконного затримання ОСОБА_3 , протиправного застосування до нього заходів фізичного впливу та його незаконним позбавленням волі, надані суду матеріали не містять.
Згідно з частиною першою статті 11 КК кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Зі змісту частини другої статті 11 КК випливає, що не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Відповідно до частини першої статті 9 КпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При цьому частиною другою статті 9 КпАП визначено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідно до статті 253 КпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
З огляду на викладене згідно з приписами пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КпАП. Натомість матеріали справи слід передати прокурору для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з незаконним затриманням ОСОБА_3 , протиправного застосування до нього заходів фізичного впливу та його незаконним позбавленням волі.
Керуючись статтями 283, 284 КпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Належним чином завірені копії матеріалів справи, які були направлені до суду ІНФОРМАЦІЯ_4 – передати до Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконного затримання ОСОБА_3 , протиправного застосування до нього заходів фізичного впливу та його незаконним позбавленням волі.
Копію постанови направити представнику Уповноваженого з прав людини у Вінницькій області. 
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: