Справа№751/6186/26 
Провадження №2-а/751/100/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2026 року       місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Деркача О.Г., 
секретаря судового засідання Курач В.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ББА №627974 від 06.06.2026 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст. 121 КУпАП, закриття провадження у справі та стягнення понесених судових витрат.
Позов обґрунтовано тим, що 06.06.2026 року інспектором відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУЕП в Чернігівській області Булахом М.М. було винесено відносно нього постанову серії ББА №627974 від 06.06.2026 року за ч. 1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Відповідно до тексту спірної постанови, 06.06.2026 року о 22 год 25 хв в Чернігівському районі, а/д с.Іванівка-с.Слобода 2 км, ОСОБА_1 керував мопедом HERO PANTBER, днз НОМЕР_1 не маючи права керування т/з, без мотошолома та поліса обов`язкового страхування т/з, чим порушив п.п. 2.1 (А), 2.3 (Ґ), 2.1 (Ґ) ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст. 121 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки була винесена з процесуальними порушеннями матеріальних норм, без всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Посилається, що працівник поліції не повідомив причину зупинку, не надав доказів підтверджень порушення ним правил дорожнього руху, в тому числі і керування ним транспортним засобом та почав вимагати надати документи на транспортний засіб, що в силу ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» є безпідставним. Вказує, що неодноразово просив інспектора поліції надати йому докази підтвердження факту керування або порушення ним правил дорожнього руху, але його прохання було проігнороване. Звертає увагу, на сумбурність дій працівника поліції, який лише представився та повідомив про здійснення відео фіксації, та в період коли почав встановлення особи, інший працівник поліції, який не представився, почав вимагати дихнути та задавати питання щодо вживання алкогольних напоїв, при цьому жоден праціник поліції не повідомив причину зупинки, але одночасно з встановленням особи почали встановити ознаки сп`ягніння. В подальшому, працівник поліції то пропонує продути прилад «Драгер», то починає роз`яснювати права, а потім одразу повідомляє про проведення розгляду справи, не встановивши ще жодних порушень, при цьому не реагує на його повторне прохання надати докази допущених ним порушень. Оскільки поліцейський не задокументував належим чином порушення ним правил дорожнього руху та не надав йому доказів підтвердження керування транспортним засобом, не вимагав посвідченн водія, а відтак всі його подальші дії є незаконнимми та виключають можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. 

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.07.2026 року, прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
В установлений судом строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, встановив наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч. 2 ст. 3 Конституції України).
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції України).
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.
Судом встановлено, що 06.06.2026 року, інспектором відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУЕП в Чернігівській області Булахом М.М., винесено постанову серії ББА №627974 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст. 121 КУпАП, за порушення п.п. 2.1 (А), 2.3 (Ґ), 2.1 (Ґ) ПДР та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. (а.с.12)
Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 06.06.2026 року о 22 год 25 хв в Чернігівському районі, а/д с.Іванівка, с.Слобода 2 км, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом мопедом HERO PANTBER, днз НОМЕР_1 , не маючи права керування т/з, без мотошолома, та без поліса обов`язкового страхування т/з, чим порушив вимоги п.п. 2.1 (А), 2.3 (Ґ), 2.1 (Ґ) ПДР. 
Відповідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Частиною першою та другою статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством; керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною п`ятою статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справ (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.
Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.
Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).
Доводи ОСОБА_1 , щодо скасування спірної постанови, зводяться до того, що працівниками поліції не було надано доказів на підтвердження вчиненням ним адіміністартивного правопорушення, яке стало підставою для зупинки транспортного засобу, як і не надано доказів керування ним транспортним засобом HERO PANTBER, днз НОМЕР_1 , а тому, в силу ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» є безпідставною, а тому подальші дії інспектора поліції, в тому числі винесення оскаржуваної постанови є незаконними. В матеріалах справи відсутні будь-які спростування відповідача, щодо доводів позивача. Відеозапис події від 06.06.2026 року і матеріалах справи відсутній.
Крім того, на час розгляду справи по суті, відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП. Відзив на позов не надходив.
Таким чином, враховуючи обставини справи, зумовлені поясненнями позивача, викладеними в адміністративному позові, які не спростовані відповідачем у належний спосіб, суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено в судовому засіданні вчинення позивачем відповідної події адміністративних правопорушень і у зв`язку з чим, постанова серії ББА №627974 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.06.2026 підлягає скасуванню. 
Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
До цього ж у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №627974 від 06.06.2026 року, відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст. 121 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закриттю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №627974 від 06.06.2026 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 685 гривень 50 копійок.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідачі: 
Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходженя: 14000, місто Чернігів, пр-т Перемоги, 74, ЄДРПОУ 40108651);
Чернігівське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: 14002, місто Чернігів, вул.Івана Мазепи, буд.12).

Повний текст рішення складено 02.09.2026 року.  
Суддя    О.Г. Деркач