Справа № 604/406/26
Провадження № 2-о/604/28/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року  селище Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді        Сташківа Н.Б.
за участі секретаря судового засідання     Крупи А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Підволочиську Тернопільської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відокремлений структурний підрозділ «Заліщицький фаховий коледж імені Є. Храпливого Національного університету біоресурсів і природокористування України», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2026 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області із заявою, в якій просить встановити факт належності заявнику диплома серії НОМЕР_1 виданого 29 червня 1982 року на ім`я ОСОБА_4 про закінчення навчання у Копчинському технікумі Бухгалтерського обліку МСГ УРСР та присвоєння їй кваліфікації «бухгалтер». Також просить встановити факт родинних відносин, а саме, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що досягнувши пенсійного віку заявник ОСОБА_1 звернулась до відділу Головного управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії за віком. Однак під час перевірки документів, виявлено що згідно паспортних даних ПІБ заявника записано як ОСОБА_1 . Однак у деяких правовстановлюючих документах, а саме: дипломі ерії НОМЕР_1 виданого 29 червня 1982 та свідоцтвах про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ім`я заявника записано як ОСОБА_1 , що не відповідає запису у інших правовстановлюючих документах, що посвідчують її особу, де її прізвище ім`я записано як ОСОБА_6 , дані розбіжності не дозволяють заявнику реалізувати своє право на одержання пенсії із врахуванням трудового стажу за навчання та перебування у відпустці по догляду за дітьми. 
В позасудовому порядку заявник не може вирішити дане питання, оскільки диплом видано заявнику на підставі свідоцтва про народження, крім того з періоду видачі диплома було змінено найменування навчального закладу. Крім того заявник позбавлена можливості підтвердити, факт родинних відносин, в позасудовому порядку, у зв`язку з вищевикладеним, заявник змушена звернутися до суду, оскільки встановлення даних фактів необхідне для оформлення пенсії за віком.
Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2026 року, після усунення заявником недоліків, було відкрито провадження у даній справі, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Розгляд справи постановлено проводити за правилами окремого провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено дату судового засідання.
Заявник та її представник в призначене судове засідання не з`явились, представник заявника подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі заявника
Представник заінтересованої особи Відокремленого структурного підрозділу «Заліщицький фаховий коледж імені Є. Храпливого Національного університету біоресурсів і природокористування України» в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої Відокремлений структурний підрозділ «Заліщицький фаховий коледж імені Є. Храпливого Національного університету біоресурсів і природокористування України» не заперечує проти задоволення вимог заявника щодо встановлення факту належності диплома. Крім того представник заінтересованої особи вказала, що за архівними даними навчального закладу заявниця дійсно проходила навчання та отримала диплом на ім`я ОСОБА_4 .
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила залишити заяву без розгляду, оскільки із заявлених вимог вбачається спір про право на отримання пенсії.
До суду від імені заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшла заява, згідно змісту якої вона вказує, що є дочкою заявника, проте у свідоцтві про народження ім`я її матері зазначено як ОСОБА_6 . Вона стверджує, що ОСОБА_1 є її матір`ю. Крім того просила справу розглядати без її участі.
До суду від імені заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла заява, згідно змісту якої він вказує, що є сином заявника, проте у свідоцтві про народження ім`я його матері зазначено як ОСОБА_6 . Він стверджує, що ОСОБА_1 є його матір`ю. Крім того просив справу розглядати без його участі.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05 червня 1962 року, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Гущанки Підволочиського району Тернопільської області.
Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 березня 2015 року у справі №604/203/15-ц, було розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зареєстрований 14 липня 1984 року у Терпилівській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 4. Вказане рішення суду набрало законної сили 03 квітня 2015 року, що підтверджується копією відповідного рішення суду.
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 виданого Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області 18 листопада 1998 року, ПІБ заявника вказано як ОСОБА_1 . Такі ж дані стосовно ПІБ вказано і в паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 та в картці платника податків від 22 липня 2014 року, що підтверджується відповідними копіями паспорта громадянина України для виїзду за кордон та картки платника податків.
Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_5 заповненої 10 березня 2004 року, така видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно копії диплома серії НОМЕР_1 від 29 червня 1982 року, такий диплом видано ОСОБА_4 в тому, що вона в 1979 році вступила до Копчинського технікуму бухгалтерського обліку МСГ УРСР і в 1982 році закінчила повний курс названого технікуму по спеціальності бухгалтерський облік. Рішенням кваліфікаційної комісії від 29 червня 1982 року ОСОБА_4 присвоєно кваліфікацію бухгалтер.
Згідно довідки №104 від 15 травня 2026 року виданої Відокремленим структурним підрозділом «Заліщицький фаховий коледж імені Є. Храпливого Національного університету біоресурсів і природокористування України», ОСОБА_4 дійсно навчалась в Копчинському сільськогосподарському технікумі бухгалтерського обліку МСГ УРСР за спеціальністю «Бухгалтерський облік в сільськогосподарському виробництві» на денній формі навчання з 01 вересня 1979 року по 29 червня 1982 року і здобула кваліфікацію «бухгалтер».
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 09 лютого 1985 року ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Шельпаки Підволочиського району Тернопільської області УРСР. Батьками ОСОБА_9 вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 25 травня 1989 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в селищі Лозівка Підволочиського району Тернопільської області УРСР. Батьками ОСОБА_2 вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .
Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_8 від 17 липня 2004 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 одружились 17 липня 2004 року. Прізвище дружини після одруження було змінено на ОСОБА_11 .
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Як визначено частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч.1 ст.315 ЦПК і не є вичерпним.
Так, відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхування; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У зв`язку з не можливістю самостійно встановити факт родинних відносин між заявником та її дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , заявник змушена звернутися з даною заявою та просити суд встановити факт, що має юридичне значення.
Із змісту диплома про встановлення факту належності якого заявник звернулась до суду з відповідною заявою, та наданих заявником письмових доказів вбачається, що вказані в копії даного диплому відомості імені заявника було записано як « ОСОБА_6 », що не відповідає даним, зазначених в належних їй паспорті громадянина України та інших документах, станом на день звернення до суду, внаслідок чого суд приходить до висновку про належність заявнику вказаного вище диплома.
Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявнику вищевказаного диплома судом під час розгляду справи встановлено не було.
Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, тощо.
Окрім того, суд вважає, що спір про право між заявником та Головним управлінням Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії відсутній, оскільки в даному випадку вирішується питання лише про встановлення факту родинних відносин між матір`ю та дітьми та приналежності правовстановлюючого документа, що підтверджує страховий стаж, оскільки ім`я, які зазначені у вищевказаному документі (дипломі), не збігаються з ім`ям особи за іншими документами.
Судом приймається до уваги, що норми ст.ст.15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.
На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява ОСОБА_1 , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення заявлених вимог.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Згідно роз`яснень п.18 Постанови №5 від 31 березня 1995 року при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються.
З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником судового збору, відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст.263-265, 293, 352, 354, 315, 316, 318, 319 ЦПК України Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відокремлений структурний підрозділ «Заліщицький фаховий коледж імені Є. Храпливого Національного університету біоресурсів і природокористування України», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення- задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що диплом серії НОМЕР_1 від 29 червня 1982 року виданий на ім`я ОСОБА_4 про закінчення навчання в Копчинському технікумі Бухгалтерського обліку МСГ УРСР та присвоєнні їй кваліфікації «бухгалтер» належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:          Н.Б. Сташків