Справа № 761/24271/26
Провадження № 2-о/761/412/2026

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., за участю секретаря судового засідання Каніковського Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, - 

ВСТАНОВИВ:
15 червня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради.
Свої вимоги заявник мотивує тим, що вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 фактично розташовані дві окремі та ізольовані квартири, кожна з яких має номер 54 та належить різним власникам. 
Заявниця зазначила, що квартиру № 54 за вказаною адресою вона та її мати, ОСОБА_2 , придбали на підставі договору купівлі-продажу від 18 червня 1997 року. Зазначена квартира була приватизована попередніми власниками, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 1993 року. Після придбання квартири у 1997 році заявниця та ОСОБА_2 постійно проживають у ній.
Відповідно до технічної документації квартира є окремим ізольованим об`єктом нерухомого майна, її загальна площа становить 48,9 кв. м.
Разом з тим, за тією ж адресою розташована інша окрема та ізольована квартира № 54 , яка належить іншій особі- ОСОБА_3 , має іншу площу - 28,66 кв. м, окремі технічні характеристики та окремі особові рахунки за житлово-комунальні послуги.
Заявниця вказала, що зазначені квартири є двома самостійними об`єктами нерухомого майна, належать різним власникам, мають різні правовстановлюючі документи, технічні характеристики та особові рахунки, однак мають однаковий номер - 54.
У зв`язку з наявністю дублювання номера квартири заявниця зверталася до відповідних державних органів з метою вирішення питання щодо впорядкування нумерації, однак усунути зазначену невідповідність в досудовому порядку не вдалося.
28 травня 2026 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Мовчан Анною Станіславівною прийнято рішення № 85061081 про відмову у проведенні реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 .
Як зазначено у вказаному рішенні, заявницею було подано заяву про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 , разом із договором купівлі-продажу від 18 червня 1997 року, відповідно до якого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 придбали квартиру № 54 за вказаною адресою.
При цьому державним реєстратором встановлено наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрованого розділу на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , власником якого є інша особа - ОСОБА_3 .
Водночас, відповідно до інформаційної довідки КП КМР «КМ БТІ» від 04 червня 2026 року № КВ-2026 №29497, за даними реєстрових книг Бюро за адресою: квартира АДРЕСА_3 зареєстровано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 18 червня 1997 року. Одночасно у цій же інформаційній довідці зазначено, що за квартирою №54 у тому ж будинку зареєстровано право власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 13 березня 2004 року.
Таким чином, відомості реєстрових книг КП КМР «КМ БТІ» підтверджують наявність за однією адресою двох окремих об`єктів, щодо яких здійснювалася реєстрація права власності за різними особами на підставі різних правовстановлюючих документів.
10 червня 2026 року листом № 055-9799 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради Оверчук О.М. та ОСОБА_2 відмовлено у присвоєнні/зміні адреси, оскільки у поданих документах відсутня підстава для присвоєння/зміни адреси.
Встановлення юридичного факту дублювання номера окремих об`єктів нерухомого майна, а саме двох окремих та ізольованих квартир АДРЕСА_3 , необхідне для подальшої реалізації ОСОБА_1 свого права власності на належний їй об`єкт нерухомого майна та належної його ідентифікації, оскільки іншим способом підтвердити факт існування двох окремих квартир з однаковим номером неможливо.
Ухвалою суду від 17.06.2026 року вищевказану заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
18.06.2026 року недоліки було усунуто.
Ухвалою суду від 19 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження.
З урахуванням вимог ухвали суду від 17 червня 2026 року до участі у справі як заінтересовану особу залучено ОСОБА_3 , оскільки встановлення обставин щодо дублювання номера квартири може стосуватися належного їй окремого об`єкта нерухомого майна.
Заінтересована особа ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заяву ОСОБА_1 підтримала та просила її задовольнити.
Заінтересована особа - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву або пояснень щодо заяви ОСОБА_1 до суду не подавав. Заяв та клопотань про проведення розгляду справи за його відсутності не подавав.
Заінтересована особа ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення судової повістки про виклик на офіційному вебпорталі судової влади України, а також направлялись судові повістки в її електронний кабінет. Відзиву або пояснень щодо заяви ОСОБА_1 до суду не подавала. Заяв та клопотань про проведення розгляду справи за її відсутності не подавала.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
На підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 червня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Піщенко Т.Г., реєстровий № 2-2659, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули право власності на квартиру АДРЕСА_3 .
Вказане право власності підтверджується інформаційною довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 2026/29497 від 04 червня 2026 року, відповідно до якої квартира № 54 за вказаною адресою зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на підставі зазначеного договору купівлі-продажу. 
Окремість та ізольованість належної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири підтверджується технічним паспортом, виготовленим на відповідний об`єкт нерухомого майна. Згідно з технічною документацією загальна площа квартири становить 48,9 кв. м. При цьому квартира має окремий вхід, власні технічні характеристики та не перетинається з іншим об`єктом нерухомого майна, розташованим на тому самому сходовому майданчику. 
Водночас за тією самою адресою: АДРЕСА_4 , фактично існує інший самостійний та ізольований об`єкт нерухомого майна загальною площею 28,66 кв. м, який має окремий вхід та відмінні технічні характеристики. 
Відповідно до інформації, викладеної в листі Державної міграційної служби України від 09.06.2026, на підтвердження права власності на квартиру № 54 ОСОБА_3 було подано договір купівлі-продажу квартири від 01 жовтня 2015 року № 5517 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 жовтня 2015 року № 44912297. 
Таким чином, правовстановлюючі документи на зазначені об`єкти є різними, як і їх власники, площа та технічні характеристики.
При цьому інформаційною довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 2026/29497 від 04 червня 2026 року безпосередньо підтверджується наявність за адресою: АДРЕСА_4 , двох записів щодо різних об`єктів нерухомого майна, зареєстрованих за різними власниками на підставі різних правовстановлюючих документів. 
З метою усунення зазначеної невідповідності та упорядкування нумерації квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради.
Листом від 12 червня 2026 року № 455/0/012/27-26 Департамент повідомив про неможливість здійснення відповідних дій. При цьому у відповіді зазначено, що у разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта зміна адреси здійснюється в порядку упорядкування нумерації таких частин.
Водночас Департаментом зазначено, що питання упорядкування нумерації окремих частин об`єкта нерухомого майна чинним законодавством належним чином не врегульовано, а повноваження відповідних органів щодо здійснення такого упорядкування не визначені.
Крім того, з наданої Департаментом інформації вбачається, що питання щодо порядку упорядкування нумерації у випадках дублювання номерів окремих частин об`єкта порушувалося Департаментом перед центральними органами виконавчої влади. Отже, наявні матеріали підтверджують відсутність визначеного адміністративного механізму, за допомогою якого заявники могли б усунути дублювання номера квартири та здійснити її подальше впорядкування.
Таким чином, встановлення факту дублювання номера квартири має юридичне значення для подальшого звернення до уповноваженого органу з метою вирішення питання щодо упорядкування її нумерації, оскільки самостійно встановити такий факт у порядку адміністративної процедури Департамент не має визначених законодавством повноважень.
Отже, сукупністю наданих суду доказів підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_4 фактично існують два самостійні, окремі та ізольовані об`єкти нерухомого майна, які мають різних власників, різні правовстановлюючі документи, різні площі та технічні характеристики, однак мають один і той самий номер - 54.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.
Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Частиною четвертою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до статті 316 ЦПК України заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем проживання заявника.
Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначаються причина неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та докази, що підтверджують факт.
Відповідно до статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації або нотаріальному оформленню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є підставою для їх одержання.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в судовому порядку встановлюються факти, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, особливістю розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є те, що суд встановлює саме юридичний факт, а не вирішує питання про виникнення, припинення чи перехід права власності між особами.
За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені вимоги стосуються встановлення обставини, яка існує об`єктивно та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме факту дублювання номера окремої частини об`єкта нерухомого майна.
Встановлення зазначеного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки є необхідним для подальшого звернення до уповноважених органів з метою усунення дублювання та впорядкування нумерації належного їй об`єкта нерухомого майна.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору щодо права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна. Права власності заявника та заінтересованої особи на належні їм об`єкти виникли на різних правових підставах та підтверджуються відповідними документами, а тому питання щодо їх належності не є предметом розгляду у цій справі.
Враховуючи викладене, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт дублювання номера окремої частини об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з номером окремої частини іншого, самостійного об`єкта нерухомого майна - квартири № 54 за тією самою адресою, власником якої є ОСОБА_3 .
Рішення суду є підставою для подальшого звернення до уповноважених органів для вирішення питання щодо впорядкування нумерації зазначених об`єктів нерухомого майна.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.О. Матвєєва
01 вересня 2026 року