Справа № 354/844/26
Провадження № 3/354/442/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2026 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк О.М., за участю захисника ОСОБА_1 – адвоката Гайтанюк М.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и л а :
15.06.2026 до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 683043, 03.06.2026 18:11:00 с. Поляниця, вул. Стаїще 288 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDІ А4, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду на встановлення стану сп?яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора драгер та у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР ? Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
26.08.2026 судом отримано клопотання адвоката Гайтанюк М.М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в яких вона зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Із наявного в матеріалах справи відеозапису Clip 0 вбачається, що на 7 хв. 29 с. поліцейський стверджує: «Ми просто зупинили автомобіль перевірити документи»; із відеозапису Clip 1 на 14 хв. 36 с. поліцейські на запитання жінки пояснюють, що вони зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 згідно ст. 35 «Про Національну поліцію», оскільки в них була інформація, що водій причетний до адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення складено без належної відеофіксації технічними засобами відеозапису та за відсутності двох свідків, копію протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручено та не відправлено засобами поштового зв`язку. Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціалізованого приладу Драгер, а коли ОСОБА_1 відмовився, поліцейський не запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, письмове направлення для проходження огляду на стан сп`яніння йому не вручалося, в його присутності не складалося.
Поліцейськими надано відеозаписи з двох бодікамер та відеореєстратора з патрульного автомобіля, проте номери таких технічних засобів відеозапису в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні; файли із відеозаписами постійно перериваються та не містять повної інформації з місця події; диски із відеозаписами не підписано цифровим підписом ні особи, яка уповноважена на копіювання таких відеозаписів, ні особи, яка створила відеозапис.
Наявний в матеріалах справи акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не може бути належним і достатнім доказом у справі, оскільки з нього не вбачається ні дата, ні час його складання, ні те, що його 2-й примірник вручався ОСОБА_1 і що останній відмовився від отримання другого примірника такого акту.
Наявне направлення на огляд водія транспортного засобу не може бути належним і достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, поза як: 1) не містить інформації про те, що воно складалося в присутності ОСОБА_1 ; 2) не містить інформації про те, що воно вручалося ОСОБА_1 .
Поліцейськими огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог ст. 268 КУпАП , Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року (із змінами), приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735МВС, а також Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою, Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018.
Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкції), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Із ст. 266 КУпАП та наведених вище нормативно-правових актів вбачається, що проходження огляду в медичному закладі пропонується особі не тільки усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, форма якого визначена в додатку до вказаної вище Інструкції. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення і ін. І тільки лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі

шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні. Проте, поліцейський Кривонос О.І. вимог вказаних вище нормативно-правових актів не виконав.
З наведеного випливає, що поліцейські безпідставно зупинили автомобіль ОСОБА_1 , що в силу правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підставу вважати всі докази недопустимими в цій справі.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.
Вважає, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.
У зв?язку із вищенаведеним просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Гайтанюк М.М. підтримала подане нею клопотання від 26.08.2026 з мотивів, зазначених у ньому, просила суд закрити провадження у справі.
Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Гайтанюк М.М., оглянувши у судовому засіданні долучений до матеріалів справи відеозапис на носії DVD-R диску, суддя дійшла наступного висновку.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.
Згідно п. 1.1 розділу 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2006 № 1306 (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Водій ? особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 ПДР).
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».
На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1
№ 683043 від 03.06.2026; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.06.2026; направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 від 03.06.2026 до КНП «Надвірнянська ЦРЛ», з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції О. Кривоноса від 03.06.2026.
До матеріалів справи долучено диск із записами з бодікамер, на яких видно, як автомобіль AUDІ А4, державний номерний знак НОМЕР_2 рухається попереду, її наздоганяє поліцейська патрульна машина та зупиняє. ОСОБА_1 виходить з автомобіля, йому не пояснюють причину зупинку та просять надати документи. В ході спілкування поліцейські вбачають ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на місця. ОСОБА_1 відмовляється. Його попереджають про складання протоколу по ч. 1 ст. 130 КУпАП. Роз`яснюють його права та складають протокол, копію якого він відмовився отримати.
З огляду на те, що в матеріалах справи відсутній протокол про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що ОСОБА_1 був законно зупинений працівниками поліції в процесі руху, що дає підстави для проведення подальшої перевірки.
Суддя вважає, що сам по собі факт складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею кодексу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, поліцейським не виконано обов`язку щодо належного збирання доказів на підтвердження вини правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення.
Згідно п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З відеозаписів вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, а після отримання відмови у проходженні огляду на місці зупинки транспортного засобу, було складено протокол, що є порушенням імперативних приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП та тягне за собою недійсність огляду. Відтак огляд на стан сп`яніння вважається недійсним, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
У рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 вказано, що
адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. У постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а Верховний Суд зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини викладені в протоколі не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимогам його достатності, що є підставою для закриття провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою закриття провадження по справі на підставі ст. 247, 284 КУпАП.
Керуючись п. 1 ст. 247, 280, 283-285, 289 Кодексу про адміністративні правопорушення, 
п о с т а н о в и л а :
Провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя: | | Оксана КОВАЛЮК