Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1825/26
Провадження № 3/382/677/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2026 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Бурзель Ю. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
До суду від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 855618 від 02.08.2026 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у якому вказано, що 02.08.2026 року о 01 год 00 хв за місцем свого проживання ОСОБА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, чим могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному злоров`ю птерпілої, чим порушив п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобіганню та протидію домашньому насильству", чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просив закрити провадження по справі в зв`язку з примиренням, зазначив, що з потерпілою примирився, конфлікт між ними врегульовано, також просив розглядати справу за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_2 подала заяву до суду, в якій повідомила, що конфлікт між нею та ОСОБА_1 вичерпано, вони примирилися, досягли взаємопорозуміння, жодних моральних та матеріальних претензій не має, просила закрити провадження по справі, розгляд проводити у її відсутність.
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, дослідивши заяви, суд дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Орган (посадова особа), у відповідності з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, що 02.08.2026 року о 01 год 00 хв, за місцем свого проживання ОСОБА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, чим могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному злоров`ю птерпілої, чим порушив п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобіганню та протидію домашньому насильству", чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Як вбачається з рапорту працівника поліції, що під час виїзду СОГ на місце події відібрано заяву у заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій вона повідомила, що її співмешканець ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно неї, погрожував, висловлювався брутальними словами, штовхав, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Відібрано пояснення ОСОБА_1 , у якому він повідомив, що відпочивав на ліжку, його співмешканка сказала піднятися з ліжна нецензурними словами, проявила агресію і попросила піти його з дому.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми.
Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не кожен сімейний чи побутовий конфлікт може вважатися психологічним насильством у розумінні закону.
З пояснень потерпілої вбачається, що між сторонами мають місце побутові конфлікти, а не дії, спрямовані на психологічне пригнічення.
Відповідно до ст. 173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це умисні дії або бездіяльність фізичного, психологічного чи економічного характеру, які мають системний або цілеспрямований характер; це спрямовані на приниження, залякування, переслідування, контроль або обмеження волевиявлення особи; спричинили або могли спричинити шкоду фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи.
Для кваліфікації дій як психологічного насильства важливим є не лише сам факт словесного конфлікту, певних фізичних дій (у даному випадку, зокрема, штовхання), а й наслідки таких дій - виникнення страху, емоційної невпевненості, відчуття небезпеки, нездатності захистити себе або реальної шкоди психічному здоров`ю.
Побутові сварки, взаємні образи або конфлікти, які виникають між членами сім`ї на ґрунті спільного проживання, розподілу обов`язків чи інших життєвих обставин, самі по собі не є домашнім насильством, якщо вони не супроводжуються систематичним психологічним тиском; відсутні факти приниження, залякування або переслідування; потерпіла особа не відчувала реальної загрози своїй безпеці; немає належних і допустимих доказів заподіяння шкоди психічному здоров`ю.
У таких випадках правовідносини мають характер сімейно-побутового конфлікту, який не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що між ОСОБА_1 і його співмешканкою виникла побутова сварка, при цьому потерпіла особа не відчувала реальної загрози своїй небезпеці, належних і допустимих доказів заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілій у ході розгляду справи не здобуто.
За таких обставин провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 173-2, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Ю. В. Бурзель