ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року	селище Петрове	Справа № 941/694/26	
		Провадження № 3/941/241/26	

Суддя Петрівського районного суду Кіровоградської області Больбот А. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого,
за ч.5 ст.126 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
До Петрівського районного суду Кіровоградської області від Олександрійського РВП ГУНП України в Кіровоградській області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які мотивовані тим, що 02.05.2026 о 19 год. 55 хв. в с-щі Петрове Олександрійського району Кіровоградської області, по вул. Паркова, буд. 14, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 217030», н/з НОМЕР_2 , та повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, за що попередньо 01.04.2026 постановою ЕНА 6943621 був притягнутий до відповідальності, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів керування ним т/з, також прохав розглядати справу без його участі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.126 КУпАП – Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП - Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. 
Таким чином об`єктивна сторона даного правопорушення включає в себе дві складові:
керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом;
передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Тобто, ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 2, 5 статті 126 КУпАП є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом та не мати права керування таким транспортним засобом.
При цьому, відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).
Крім того, в Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду № 404/4467/16-а від 20.02.19 зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу».
Як встановлено судом, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху.
Так, відеозапис, що міститься на DVD-диску, доданому до матеріалів справи, а саме: відеофайл 0000000_00000020260502195745_0005, відтворює подію 02.05.2026 з 19 години 57 хвилини 45 секунди до 20 години 12 хвилини 45 секунди, при цьому він не фіксує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в зазначений у протоколі час вчинення правопорушення, - о 19 годині 55 хвилини 00 секунд 02.05.2026. Відповідно до відеозапису, фіксація події розпочата з 19 години 57 хвилин 45 секунд, в той час ОСОБА_1 перебував в нерухомому автомобілі та не керував автомобілем.
Інші відеофайли: 0000000_00000020260502201245_0006 та 0000000_00000020260502202746_0007, запис яких починається з 20 годин 12 хвилин 45 секунд і закінчується о 20 годині 29 хвилин 55 секунд, додані до матеріалів справи, що містяться на DVD-диску, також не підтверджують факту керування автомобілем у час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.
Будь яких інших доказів, що підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем у час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. матеріали справи не містять. Відповідно до відомостей зазначених в протоколі та наявних в матеріалах справи, поліцейський, який склав протокол, свідків для документування правопорушення не залучав. 
Зазначені обставина повністю спростовують об`єктивну сторону правопорушення відображену в протоколі, а саме факт керування автомобілем.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.
Щодо наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 суд зазначає, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду, суд не має брати до уваги пояснення особи, що притягується до відповідальності, надані нею до судового розгляду справи, оскільки відповідно ст.268 КУпАП така особа має право давати пояснення під час розгляду справи. Свої пояснення ОСОБА_1 виклав у клопотанні про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За положеннями ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява № 16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява № 36673/04).
Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 02.05.2026 о 19 год. 55 хв. керував автомобілем, не надано, та особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, не виконано вимоги ст.ст.251. 254 КУпАП, її висновок є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності. 
Оцінюючі у сукупності усі фактичні обставини даної справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, оскільки вина останнього не підтверджується в повній мірі доказами, доданими до матеріалів справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.247, 283, 285 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя А.Ю. Больбот