Справа № 496/6913/25
Провадження № 3-зв/496/4/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С.
представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - Кучеренка Г.А., який приймає участь в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Кучеренка Геннадія Анатолійовича, про відвід судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник Марини Леонідівни від розгляду заяви про відвід судді Бурана Валерія Миколайовича у заяві про роз`яснення судового рішення за матеріалами справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться справа про адміністративне правопорушення в якій суддею Біляївського районного суду Одеської області Бураном В.М. розглядається заява про роз`яснення судового рішення за матеріалами справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
06.07.2026 року до суду представником особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Кучеренка Г.А., повторно подано заяву про відвід судді Бурана В.М. від участі у розгляді справи справи, з мотивів упередженості судді.
Розгляд відводу згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л.
Згодом, 16.07.2026 року через засоби електронного поштового зв`язку представником особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Кучеренком Г.А., повторно подано заяву про відвід судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. від розгляду заяви про відвід судді Біляївського районного суду Одеської області Бурана В.М., також з мотивів упередженості судді.
У судовому засіданні, представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , підтримав заяву про відвід судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л.
Дослідивши матеріали справи , заслухавши думку представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.
Процедура відводу судді у справі про адміністративне правопорушення положеннями КУпАП не врегульована.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 року по справі №2-591/11 зазначила, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.
Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.
Отже, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо заявленого відводу, застосувати норми КПК України, які регулюють процесуальну процедуру вирішення відводів та самовідводів у кримінальному провадженні, заКПК України.
Відповідно до ч.4т. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.
Частинами 1, 2 ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
КПК України не передбачено окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами. Водночас, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 року у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 року у справі № 757/9655/22-к, та ін.).
Оцінюючи поведінку учасників провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.
Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви. Як наслідок позбавлення суб`єктивного права на звернення до ЄСПЛ, що певним чином є заходом відповідальності заявника. У свою чергу, критерії зловживання правом визначаються не в Конвенції, а в рішеннях ЄСПЛ. Встановлення наявності зловживання правом ЄСПЛ в кожному конкретному випадку вирішує виходячи із прецедентів, які загалом сформували систему випадків зловживання правом.
Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 року у справі № 756/4855/17; від 14.12.2022 року у справі № 127/9564/17; від 24.11.2020 року у справі № 127/2318/18; від 06.11.2019 року у справі № 300/474/17).
Процесуальна можливість заявляти відвід судді, який розглядає справу, може перетворити будь-яке кримінальне провадження на безперервну низку судових засідань для розгляду численних заяв про відвід.
Вказане також узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначеної у листі від 16.06.2016 року № 223-1650/0/4-16.
Послідовність дій сторони представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що наведено вище, зокрема і заявлення безпідставних відводів має ознаки зловживання правом на відвід.
З огляду на те, що положення ч.4 ст. 81 КПК України мають на меті унеможливлення затягування кримінального провадження, відтак суд доходить висновку що слід залишати таку заяву про відвід судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. від розгляду заяви про відвід судді Бурана В.М. у заяві про роз`яснення судового рішення за матеріалами справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без розгляду.
Керуючись ст. 283 КУпАП, 81 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Кучеренка Геннадія Анатолійовича, про відвід судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник Марини Леонідівни - залишити без розгляду.
Постанова оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено 21.07.2026 року.

Суддя           М.Л. Пасечник