Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 191/5093/25
Провадження №: 2/332/993/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Марченко Н.В., 
за участю секретаря судового засідання – Волкова Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Попова Дмитра Валентиновича до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-
ВСТАНОВИВ: 
01.10.2025 ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Попова Дмитра Валентиновича звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
В обгрунтування позову зазначено, що 12.08.2021 Василівським районним судом Запорізької області винесено Судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь його дружини ОСОБА_2 , у розмірі 1/3 частини всього його заробітку ( доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області 26.11.2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. 23.11.2015 в громадянському шлюбі з ОСОБА_4 у позивача народився син – ОСОБА_5 01.07.2022 позивача одружився з ОСОБА_4 . В 2019 році позивач підписав контракт з ЗСУ та розпочав військову службу, під час якої своєчасно та в повному обсязі сплачував аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від всіх доходів. 04.09.2025 позивача було звільнено з військової служби у звязку з сімейними обставинами. Після звільнення зі служби позивач не має постійного місця роботи та стабільного доходу. На його утриманні перебуває його неповнолітній син ОСОБА_5 та його дружина – ОСОБА_6 , яка не може працевлаштуватися у зв`язку зі здійсненням догляду за неповнолітнім сином ОСОБА_5 , який хворіє захворюванням очей і не може в повному обсязі самостійно виконувати всі функції по самообслуговуванню.
На підставі викладеного, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, призначених Наказом Василівського районного суду Запорізької області по справі №311/1554/21 від 12.05.2021 до 1/6 частини заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.
Ухвалою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2025 матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попов Дмитро Валентинович до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, передано за територіальною підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Сінєльніка Р.В. від 09.12.2025 по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
15.12.2026 року відповідачка ОСОБА_2 , в особі її представника – адвоката Гончаренка О.О. звернулась до суду із клопотанням про передачу справи за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, за місцем реєстрації відповідачки як ВПО.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2026 у задоволенні клопотання ОСОБА_2 в особі її представника – адвоката Гончаренка Олексія Олександровича, про передачу справи за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області – відмовлено.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В. від 30.06.2026 прийнято до свого провадження цивільну справу №191/5093/25, провадження №2/332/993/26 за позовом ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Попова Дмитра Валентиновича до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до судового розгляду.
Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України№789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006р. у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява №31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).
Згідно з ст.51 Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (ст.1 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з ч. 8,9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 08.05.2025, серія НОМЕР_1 , від 08.05.2025, серія НОМЕР_2 та від 08.05.2025, серія НОМЕР_3 ( а.с. 11-13).
Відповідно до Наказу Василівського районного суду Запорізької області від 12.05.2021, справа №311/1554/21 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої71660, АДРЕСА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всього його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення заяви до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 9).
Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26.11.2021 у справі №2/311/714/2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – розірвано ( а.с. 10 зворотна сторона).
Згідно інформації, наданої Відділом примусового виконання рішень у Запорізькій області Управління забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) від 26.06.2025, на виконанні у Відділі перебуває ВП №65950831 з примусового виконання судового наказу у справі №311/1554/21, виданого 12.05.2021 Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої71660, АДРЕСА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всього його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення заяви до досягнення дітьми повноліття, стягнення почати з 27.04.2021. Станом на 26.06.2025 заборгованості по виплаті аліментів за виконавчим провадженням №65950831 відсутня ( а.с. 18).
Відповідно до Наказу командира ВЧ НОМЕР_5 від 04.09.2025 №261 ОСОБА_1 ( через сімейні обставини або інші поважні причини, перебування на утриманні військовослужбовця трьох та більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму платежів за три місяці) з 04.09.2025 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення ( а.с. 17).
Згідно Виписки із медичної картки пацієнта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 03.08.2025 було проведено обстеження ОСОБА_5 на предмет ( скарги пацієнта) знижений зір з дитинства, періодично праве око відхилялось до носу без окулярів, розроблені окуляри. Повний діагноз ( основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): Гіперметропатія середнього ступеня обох очей, складний гіперметропічний остигматизм. Амбліопія слабкового ступененя лівого ока. Періодична збіжня акомодаційна косоокість. Лікувальні і трудові рекомендації: Щадний режим зорового навантаження на близькій відстані, окуляри постійно, апаратне лікування за програмою Амбліокор +№10, оклюзія правого ока з навантаженням лівого ока, зволожуючі краплі Хіло комод або Систейн ультра або Теалоз дуо або Луксіал плюс по 1к з р на добу, прогулянки на свіжому повітрі не менше 2 годин на добу, ігри з м`ячем, теніс, бадмінтон і т.п., плавання, у школі 2-3 парта, середній ряд, диспансерний огляд через 3 міс. ( а.с. 16).
Позивач у заяві зазначив, що визначений судом розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки після звільнення зі служби не має постійного місця роботи та стабільного доходу. На його утриманні перебуває його неповнолітній син ОСОБА_5 та його дружина – ОСОБА_6 , яка не може працевлаштуватися у зв`язку зі здійсненням догляду за неповнолітнім сином ОСОБА_5 , який хворіє захворюванням очей і не може в повному обсязі самостійно виконувати всі функції по самообслуговуванню.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника осіб, яким він за законом зобов`язаний надавати утримування і, які фактично перебувають на його утриманні.
Наявність на утриманні іншої дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. (Постанова Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/017/19).
Відповідно до Наказу Василівського районного суду Запорізької області від 12.05.2021, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства та усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на двох дітей, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні іншу дитину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей від шлюбу з ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суперечитиме їх інтересам.
Так, долучена позивачем до матеріалів справи Виписка із медичної картки сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не підтверджує факт порушення функцій самообслуговування у останнього та не містить підтвердження потреби в догляді за ним, що позбавляє можливості його матері ( дружині позивача) ОСОБА_8 працевлаштуватися.
Як вбачається з п. 6 Виписки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має знижений зір з дитинства, що дає суду підстави вважати, що на момент видачі судового наказу Василівським районним судом Запорізької області про стягнення аліментів, а саме 12.05.2021 у дитини були вже дані захворювання, але позивачем з цих підстав даний наказ суду не скасовувався, розмір аліментів не оспорювався.
Крім того, Позивачем взагалі не надано жодного доказу на підтвердження його матеріального становища, а тим паче його зміну.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення свого майнового стану, а наявність дружини та іншої дитини, від іншого шлюбу та їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Керуючись ст.51 Конституції України, ст.7,141,150,180-184,192 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Попова Дмитра Валентиновича до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 31.07.2026.

Суддя Н.В. Марченко