Справа № 159/3259/26
Провадження № 2/159/2255/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28), від імені якого діє представник Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (далі - позивач або кредитор або позикодавець) звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі – відповідач або позичальник або боржник) в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 44489-10/2024 від 24.10.2024 (далі – кредитний договір) в сумі 27000,00 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.10.2024 між первісним кредитором ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем у електронній формі було укладено кредитний договір № 44489-10/2024 про надання фінансового кредиту. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора "W0848" відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності було надано кредит у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000,00 грн.
27.01.2025 року між первісним кредитором (ТОВ "Стар Файненс Груп") та новим кредитором (ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") укладено Договір факторингу № 27012025. За цим договором первісний кредитор відступає за плату новому кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
Відтак, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача за договором № 44489-10/2024 від 24.10.2024.
Станом на день формування позовної заяви у позичальника існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 27000,00 грн., яка складається з 10000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 12000,00 грн заборгованості за процентами та 5000,00 грн заборгованості за штрафами.
Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.
Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 19.06.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд справи вирішив здійснювати у змішаній формі. Цією ж ухвалою суд задовольнив клопотання позивача та витребував у АТ «ПУМБ» письмові докази, які містять банківську таємницю, щодо належності банківської картки та надходження коштів.
08.07.2026 до суду надійшла витребувана судом інформація з АТ «ПУМБ».
Про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження позивач та відповідач повідомлялися у спосіб встановлений законом.
Позивач та відповідач не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
24.10.2024 року між кредитором ТОВ "Стар Файненс Груп" та позичальником укладено Договір про надання фінансового кредиту № 44489-10/2024, за умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 10000,00 грн (п. 1.1) за ставкою 1% на день на залишок заборгованості (п. 1.4, п. 1.4.1). Кредит надається строком на 120 днів, дата повернення кредиту – 20.02.2025 року (п. 1.2).
У випадку прострочення позичальником сплати платежів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, кредитор нараховує неустойку у вигляді штрафу у розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати за відповідний розрахунковий період до дати погашення заборгованості (п. 5.3), при цьому якщо сума кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру половини суми кредиту (п. 5.3.1). 
Умовами договору передбачено право кредитора здійснювати уступку права вимоги за цим договором третій особі без згоди позичальника (п. 4.1.4). 
В реквізитах договору зазначені адреса реєстрації позичальника, його номер телефону, паспортні дані, РНОКПП та номер банківської картки 5355 - 28xx - xxxx - 0815. Договір підписаний сторонами: кредитором та позичальником шляхом використання електронного підпису (одноразового ідентифікатора) "W0848".
До кредитного договору сторони підписали Додаток № 1 - графік платежів, яким визначено графік повернення кредиту та сплати процентів, що складається з 5 платежів. Загальна сума до сплати за графіком становить 22000,00 грн, з яких 10000,00 грн – тіло кредиту та 12000,00 грн – нараховані проценти. Додаток підписаний сторонами, при цьому позичальником використано електронний підпис (одноразовий ідентифікатор) "W0848".
У матеріалах міститься Заявка-анкета позичальника на отримання фінансового кредиту від 24.10.2024, у якій зазначено анкетні дані позичальника, його адресу, номер банківської картки 5355 - 28xx - xxxx - 0815 для отримання кредиту у розмірі 10000,00 грн терміном на 120 днів, підписана позичальником з використанням електронного підпису "W0848" .
У паспорті споживчого кредиту від 24.10.2024 міститься інформація про основні умови кредитування (сума 10000,00 грн, строк 120 днів), орієнтовну реальну річну процентну ставку у розмірі 2625,33%, загальні витрати за кредитом у розмірі 12000,00 грн, графік платежів та умови відповідальності за прострочення. Документ підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису (ідентифікатора) "W0848".
Довідкою про ідентифікацію від 24.10.2024, виданою ТОВ "Стар Файненс Груп", підтверджується, що позичальника ідентифіковано 24.10.2024 року, а підписання договору здійснювалось у формі одноразового ідентифікатора "W0848", який було надіслано на мобільний телефон позичальника 24.10.2024 о 11:20:41.
Листом-підтвердженням сервісу онлайн-платежів iPay.ua (ТОВ "Універсальні платіжні рішення") від 17.02.2026, відповіддю АТ «ПУМБ» від 29.06.2026 підтверджується успішне перерахування 24.10.2024 року о 11:25:00 грошових коштів у розмірі 10000,00 грн на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була емітована на ім`я відповідача, призначення платежу - зарахування коштів за кредитним договором.
27.01.2025 року між первісним кредитором (ТОВ "Стар Файненс Груп") та новим кредитором (ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") укладено Договір факторингу № 27012025. За цим договором первісний кредитор відступає за плату новому кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (п. 1.1). Права вимоги переходять до нового кредитора з моменту набрання чинності цим Договором, тобто з моменту його підписання сторонами (п. 1.4, п. 13.1). За відступлення права вимоги новий кредитор сплачує первісному кредитору кошти у розмірі 2407514,23 грн (п. 7.1).
27.01.2025 року між первісним кредитором та новим кредитором підписано Акт приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників до Договору факторингу № 27012025, відповідно до якого передано права грошової вимоги щодо 3809 боржників на загальну суму заборгованості 43885124,99 грн.
Витягом з реєстру боржників від 27.01.2025 року до Договору факторингу № 27012025 підтверджується наявність у переліку під порядковим номером 1551 кредитного договору позичальника №44489-10/2024 від 24.10.2024, заборгованість за яким на дату відступлення становить 24600,00 грн, з яких: тіло кредиту – 10000,00 грн, відсотки – 9600,00 грн, пеня/штрафи – 5000,00 грн.
Платіжною інструкцією №1768 від 27.01.2025 року підтверджується сплата новим кредитором (ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") на користь первісного кредитора (ТОВ "Стар Файненс Груп") грошових коштів у розмірі 2407514,23 грн на виконання умов Договору факторингу № 27012025.
У матеріалах міститься Досудова вимога від 11.05.2026 року, направлена новим кредитором (ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") на адресу позичальника. У документі вказується, що 27.01.2025 року між первісним кредитором та новим кредитором було укладено Договір факторингу №27012025, внаслідок чого новий кредитор набув права вимоги за Кредитним договором №44489-10/2024 від 24.10.2024. Вимога містить попередження про невиконання зобов`язань та вимогу негайно погасити заборгованість у розмірі 27000,00 грн за наданими банківськими реквізитами.
У розрахунку заборгованості за кредитним договором №44489-10/2024 за період з 24.10.2024 по 27.01.2025 зазначено, що за цей період позичальнику нараховувалися проценти за ставкою 1,00% на день на залишок заборгованості. Всього нараховано процентів на суму 9600,00 грн (з яких 7500,00 грн – прострочені відсотки, 2100,00 грн – поточні відсотки). Також позичальнику нараховано штрафи у загальному розмірі 5000,00 грн (штраф у розмірі 2500,00 грн нараховано 18.11.2024 за прострочення першого платежу від 17.11.2024, та штраф у розмірі 2500,00 грн нараховано 13.12.2024 за прострочення другого платежу від 12.12.2024). Позичальнику було видано кредит у розмірі 10000,00 грн. 
Часткових погашень заборгованості позичальником здійснено не було. 
Заборгованість станом на дату відступлення права вимоги 27.01.2025 складає 24600,00 грн (тіло кредиту – 10000,00 грн, проценти – 9600,00 грн, штрафи – 5000,00 грн). 
Нарахування процентів первісним кредитором припинилося 27.01.2025 року.
У розрахунку заборгованості за кредитним договором з 28.01.2025 по 20.02.2025 новий кредитор (ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") зазначив, що за цей період позичальнику нараховано проценти за користування кредитом за стандартною ставкою 1,00% на день у загальному розмірі 2400,00 грн (за 24 дні користування кредитом).
Жодних платежів на погашення кредиту позичальником здійснено не було. 
Загальна заборгованість за цим розрахунком станом на 20.02.2025 складає 27000,00 грн, з яких: 10000,00 грн – тіло кредиту, 12000,00 грн – проценти за користування кредитом (9600,00 грн нарахованих первісним кредитором та 2400,00 грн нарахованих новим кредитором), 5000,00 грн – штрафи.
Відповідно до копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.09.2021 року, позивач здійснює інші види кредитування (основний) (КВЕД 64.92) та надання інших фінансових послуг (КВЕД 64.99).

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Цивільним Кодексом України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз’яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз’яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір № 44489-10/2024 про надання фінансового кредиту від 24.10.2024 підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «W0848», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору, паспортом кредиту. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, в тому числі з паспортом споживчого кредиту, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договором зобов`язання.

Згідно з частинами 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов’язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов’язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов’язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло від ТОВ «Стар Файненс Груп» за договором факторингу № 27012025 права вимоги до відповідача за кредитним договором підписавши акт приймання-передачі Реєстру боржників.
На виконання договору № 27012025 про відступлення прав вимоги від 27.01.2025 укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем, підписано Реєстр Боржників та Акт приймання-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу № 27012025. Отже позивач, набув право вимоги до відповідача за договором № 44489-10/2024 від 24.10.2024.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Листом-підтвердженням сервісу онлайн-платежів iPay.ua (ТОВ "Універсальні платіжні рішення") від 17-02-2026 року та відповіддю АТ «ПУМБ» від 29.06.2026 підтверджується успішне перерахування 24.10.2024 року о 11:25:00 грошових коштів у розмірі 10000,00 грн на банківську картку, яка належить позичальнику.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до умов кредитного договору повне погашення тіла кредиту мало відбутися 20.02.2025.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заявлених позивачем вимог про стягнення процентів, суд зазначає таке.
Відповідно до розрахунку заборгованості, за період користування кредитом позичальнику нараховувалися проценти за ставкою 1,00% на день на залишок заборгованості, і всього було нараховано 12000,00 грн (первісним кредитором), які позивач просить стягнути.
Доказів того, що відповідач сплачував кошти за умовами кредитного договору, матеріали справи не містять.
Контррозрахунку заборгованості відповідач не надав.
Відтак, суд дійшов висновку, що станом на день звернення з позовом відповідач кредитні кошти не повернув, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000,00 грн та заборгованості за процентами в сумі 12000,00 грн є підставними.

Позивач також просить суд стягнути з відповідач штраф у розмірі 5000,00 грн, який відповідно до умов кредитного договору має сплачувати відповідач за прострочення сплати платежів.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
У ст. 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Однак, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов’язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов’язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і продовжує діяти станом на сьогоднішній день.
Відтак, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє воєнний стан.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.
Отже, оскільки прострочення заборгованості за кредитним договором відбулося у період дії в Україні воєнного стану, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а тому вимоги позивача про стягнення 5000,00 грн штрафу, є безпідставними.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).
Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об’єктивно з’ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивача 22000,00 грн. з яких: 10000,00 грн суми виданого кредиту, 12000,00 грн суми нарахованих процентів; у стягненні штрафу в розмірі 5000,00 грн необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, оскільки суд вирішив стягнути з відповідача 22000,00 грн заборгованості за кредитним договором, що становить 81,48% від суми позову 27000,00 грн, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 81,48% понесених позивачем витрат зі сплати судового збору, що складає 2169,32 грн (81,48% від 2662,40 грн).

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.
У матеріалах міститься Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, укладений між новим кредитором та Адвокатським об`єднанням "Апологет" щодо представництва інтересів кредитора в судах у справах про стягнення заборгованості строком на 3 роки.
Актом №612 наданих послуг від 11.05.2026 року та Детальним описом наданих послуг від 11.05.2026 року, підтверджується надання правової допомоги у справі про стягнення заборгованості з позичальника за кредитним договором №44489-10/2024 на суму 8000,00 грн за 6 годин 30 хвилин роботи (усна консультація – 30 хв, ознайомлення з матеріалами – 2 год, погодження правової позиції – 30 хв, складення позовної заяви – 3 год 30 хв).
Отже, суд дійшов висновку, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у цій справі в розмірі 8000,00 грн.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує положення частини другої статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Отже, оскільки суд вирішив стягнути з відповідача 22000,00 грн заборгованості за кредитним договором, що становить 81,48% від суми позову – 27000,00 грн, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 81,48% понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що складає 6518,40 грн (81,48% від 8000,00 грн). 
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідає вимогам ч. 2 ст. 141 ЦПК України та правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 22.11.2023 у справі №712/4126/22. 

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором № 44489-10/2024 від 24.10.2024 про надання фінансового кредиту в розмірі 22000,00 грн з яких:
-10000,00 грн суми виданого кредиту,
-12000,00 грн суми нарахованих процентів.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» штрафу в розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 2169,32 грн та 6518,40 грн витрат на правничу допомогу.

Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236);
Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Повне судове рішення складене 02.09.2026.

Головуючий         Смалюх Р.Я.