Номер провадження 3/754/235/26
Справа №754/21182/25
ПОСТАНОВА 
Іменем України

13 серпня 2026 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Скляренко У.В.
за участю секретаря Гаврилова Є.А.,
адвоката Моісеєнко О.М.
прокурора Кирія О.М.
розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
07.12.2025 о 00 год. 10 хв. на проспекті Броварському на блокпості КП «Биківня» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota НОМЕР_1 , та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота , порушення мови та поведінка ,що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом порядку відмовився о 00 год. 15 хв., чим порушив п. 2.5 ПДР за, що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розгляд справи було призначено на 25.12.2025, яке за клопотанням адвоката Зайцева О.В. було відкладено на 26.01.2026.
Судове засідання 26.01.2026 відкладено за клопотанням захисника на 04.02.2026.
04.02.2026 відкладено за клопотанням ОСОБА_1 на 16.02.2026
16.02.2026 відкладено за клопотанням захисника Короленка Т.Л. на 27.02.2026
Судові засідання призначені на 25.12.2025; 26.01.2026; 04.02.2026; 16.02.2026; 27.02.2026; 12.03.2026; 23.03.2026, 14.04.2026; 17.04.2026 які за клопотанням особи, яка притягається до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 та її представників було відкладено.
Під час судового розгляду від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Моісеєнко О.М. клопотання про витребування доказів з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, а саме:
Адвокат в судовому засіданні заявила усне клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення. 
Прокурор у судовому засіданні зазначав, що працівниками УП ГУНП у м. Києві протокол складено відповідно до визначених законодавством вимог, зауважив, що блокпост «Биківня» є стаціонарним постом перед в`їздом у м. Київ та знаходиться у Деснянському районі м. Киїєва. Крім того, звертає увагу що під час складання протоколу мале місце комендантська година, та в країні діє воєнний стан.
Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та письмові докази в тому числі надані захисником суддя зазначає таке.
Відповідно до положень ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію`від 02 липня 2015 року № 580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Так, відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з об`єктивної сторони дане правопорушення містить три самостійні склади:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, правопорушення, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, вважають закінченими з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №533719 від 07.12.2022, відповідно до якого07.12.2025 о 00 год. 10 хв. на проспекті Броварському на блокпості КП «Биківня» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota НОМЕР_1 , та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота , порушення мови та поведінка ,що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом порядку відмовився о 00 год. 15 хв., чим порушив п. 2.5 ПДР за, 
- переглянутим в суді відеозаписом з нагрудних камер (відеореєстратора) 470645, 473519 працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення.
Що стосується доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про необхідність обов`язкового висновку про перебування особи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
Суд зауважує наступне. З об`єктивної сторони адміністратвине правопорушення, передбачине ч. 1 ст. 130 КУпАП містить три самостійні склади: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зі змісту п.2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол відносно ОСОБА_1 складено саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).
Доводи сторони захисту щодо неналежної підсудності справи Деснянському районному суду м. Києва, не знайшли свого підтвердження та спростовуються відповіддю № 34028-2026 від 23.07.2026 
Доказів, які б свідчили, що водій не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку суду не надано, а тому доводи щодо відсутності надання можливості пройти освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного чи будь- якого іншого сп`яніння за допомогою приладу Драгер суд не приймає до уваги.
Доводи адвоката щодо того, що записи з боді-камер доданих до протоколу перериваються та носять фрагментарний характер не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. Натомість, як вбачається з долучених записів- повністю відображено момент зупинки транспортного засобу, а також процес складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Що стосується доводів сторони захисту про відсутність правових підстав для зупинки ОСОБА_1 вказаний факт спростовується відеозаписом переглянутим у судовому засіданні.
За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відтак слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 обирається стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, виходячи з вимог ст. 40-1 КУпАП та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665, 60 грн.
Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя У.В. Скляренко