Справа № 135/1179/26 
Провадження № 2-о/135/49/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
03.09.2026     Ладижинський міський суд Вінницької області 
в складі: судді Корнієнка О.М., 
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ладижин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Зазначила, що 8 червня 1993 року виконавчим комітетом Лдижинської міської ради Вінницької області було прийнято рішення №140 за яким квартира АДРЕСА_1 була передана їй в порядку безоплатної приватизації. Причому її прізвище в рішенні виконавчого комітету було вказано « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_3 » згідно паспортних даних. На підставі вказаного рішення виконавчого комітету 1 листопада 1993 року було видано правовстановчий документ – свідоцтво про право власності на вказану квартиру № НОМЕР_1 . Так само у свідоцтві було вказано прізвище « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_3 » та було виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру на « ОСОБА_4 ». Вказані обставини підтверджуються довідкою, виданою КП «Тульчинське МБТІ» від 28 травня 2026 року за №877. У зв`язку із тим, що у правовстановчому документі – свідоцтві про право власності № НОМЕР_1 від 1 листопада 1993 року вказано помилково її прізвище « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_3 », вона не може здійснити державну реєстрацію та внести вказану квартиру в Державний реєстр речових прав. Тому вона вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа. 
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. 
Представник заінтересованої особи Ладижинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справи без їхньої участі, покладаються на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. 
Суд встановив, що прізвище заявника ОСОБА_1 у правовстановлюючому документі – свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло від 01.11.1993, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ладижинської ради народних депутатів №140 від 08.06.1993, замість правильного « ОСОБА_3 » помилково зазначено як « ОСОБА_2 ». Вказаний правовстановлюючий документ дійсно належить заявнику. В позасудовому порядку внести виправлення у документ немає можливості.
Ці факти підтверджуються сукупністю доказів.
З копії паспорта серії НОМЕР_2 виданого 16.12.2009 року Ладижинським МВ УМВС України у Вінницькі обл. вбачається, що він виданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місцем реєстрації заявниці, зазначеному в паспорті є АДРЕСА_2 .
З копії картки фізичної особи - платника податків виданої 28.12.2009 року Тростянецькою ОДПІ Ладижинське відділення вбачається, що вона видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що (в оригіналі російською мовою) « ОСОБА_6 » народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ». 
З Витягу з Реєстру Ладижинської територіальної громади №2026/011759626 від 14.07.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно копії рішення №140 від 08.06.1993 року виданого виконавчим комітетом Ладижинської Ради народних депутатів вбачається, що наймачу ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , було вирішено передати в приватну власність квартиру АДРЕСА_1 . 
З копії свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 01.11.1993 року, виданого виконавчим комітетом Ладижинської Ради народних депутатів Вінницької області видно, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Згідно довідки КП «Тульчинське МБТІ» №877 від 28.05.2026 року видно, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 .
Згідно технічного паспорту складеного 01.11.1993 року видно, що він складений щодо квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 . 
Заявник вказує, що розбіжність, яка існує у написанні в правовстановлюючому документі її прізвища, перешкоджає їй здійснити державну реєстрацію її права на квартиру в Державному реєстрі речових прав.
Судом встановлено, що іншим шляхом, окрім встановлення в судовому порядку належності правовстановлюючого документа, неможливо внести виправлення у вказаний правовстановлюючий документ, що підтверджується, зокрема, відповіддю виконавчого комітету Ладижинської міської ради №14.1-06 А-10475 від 22.07.2026 року на заяву ОСОБА_1 .
При цьому, встановлено відсутність спору про право, пов`язаного із встановленням даного факту.
Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому заява підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 12, 81, 263 – 265, 294, 315-319 ЦПК України, 
ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) правовстановлюючого документа – свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого1 листопада 1993 року виконавчим комітетом Ладижинської Ради народних депутатів Вінницької області на квартиру АДРЕСА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя