Справа № 947/37735/25
Провадження № 2/522/6095/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси 06.10.2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 12 328,20 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.03.2021 року о 22:45 у м. Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «MAZDA», реєстраційний № НОМЕР_1 , та транспортного засобу «СHEVROLET», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «СHEVROLET», реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203022761. У відповідності до умов вказаного Договору обов`язкового страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2021 року у справі №947/11138/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт та виплачене страхове відшкодування у розмірі 24 656,41 грн. Враховуючи, що відповідач був визнаний винним у вчиненні ДТП, посилаючись на ч. 13.2 ст. 13 та ст. 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію забезпеченого транспортного засобу його власником є інша особа, ніж страхувальник, відповідач по справі, у зв`язку з чим ПрАТ «СК «Євроінс Україна» просить стягнути 50% виплаченого страхового відшкодування з відповідача в порядку регресу шкоду у розмірі 12 328,20 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.10.2025 року матеріали справи передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.
13.11.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено на суддю Павлик І.А. 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2025 року матеріали справи передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2026 року матеріали цивільної справи передано на розгляд судді Приморського районного суду м. Одеси.
05.03.2026 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду передано для продовження розгляду головуючому судді Павлик І.А.
Ухвалою суду від 06.03.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
За розпорядженням керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси – Шарага А.О. від 27.04.2026 року №1159/26, на підставі службової записки помічника судді Бубнової Н.В., було здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддями. 
Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та отримана суддею 28.04.2026 року.
Ухвалою суду від 26.05.2026 року прийнято до провадження справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання на 18.06.2026 року.
У судове засідання 18.06.2026 року сторони не з`явилися. Представник позивача про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживанням, проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній». У зв`язку з першою неявкою відповідача у судове засідання, розгляд справи відкладено на 29.07.2026 року.
У судове засідання 29.07.2026 року сторони не з`явилися. Представник позивача про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній». Заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відзив до суду не подав.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи повторне належне повідомлення учасників справи, ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення судового рішення є 29.07.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 25.03.2021 року о 22:20 год., в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, біля будинку № 152/6, водій ОСОБА_1 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керуючи автомобілем марки «CHEVROLET», номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу для руху з автомобілем марки «MAZDA», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів, при зустрічному роз`їзді. За таких обставин, в результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.16.3 «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена за ст.124 КУпАП.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2021 року у справі №947/11138/21, яка набрала законної сили 25.05.2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої вона ухвалена, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Преюдиційні факти – це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.
При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди (25.03.2021), цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «CHEVROLET», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», що вбачається з Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203022761 від 04.03.2021 року, укладеного з ОСОБА_2 , згідно з умовами якого ліміт страхової відповідальності за заподіяну майну шкоду становить 130 000,00 грн., та який дійсний до 03.03.2022 року.
В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «MAZDA 3», держаний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія № НОМЕР_3 . 
Враховуючи те, що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, винуватця дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПАТ «СК «Євроінс Україна» згідно Полісу №203022761 власник пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «MAZDA 3», держаний номерний знак НОМЕР_1 звернувся 26.03.2021 року до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про ДТП та із заявою про страхове відшкодування.
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «MAZDA 3», держаний номерний знак НОМЕР_1 проведено його огляд, про що складено 30.03.2021 року Акт огляду транспортного засобу.
01.07.2021 року за замовленням ПрАТ «СК «Євроінс Україна», ТОВ «СЗУ Україна» складено Звіт №10795 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу розрахунок страхового відшкодування та ремонтну калькуляцію № 10795, у якій зазначена вартість ремонту пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «MAZDA 3», держаний номерний знак НОМЕР_1 .
Постановою Одеського апеляційного суду від 21.02.2023 року у справі №947/26089/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:
«Апеляційну скаргу адвоката Губенка Івана Васильовича, який діє від імені Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», задовольнити частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2022 року скасувати у частині позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна».
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_3 24 656 (двадцять чотири тисячі шістсот п?ятдесят шість) гривень 41 коп. на відшкодування майнової шкоди…»
Виконуючи взяті на себе зобов`язання за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203022761 від 04.03.2021 року, на підставі страхового акту № 59851/1/2022 від 03.03.2023 року, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату власнику транспортного засобу марки «MAZDA 3», держаний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 страхове відшкодування за пошкодження вказаного транспортного засобу під час ДТП з вини ОСОБА_1 , у розмірі 24 656,41 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 3666 від 03.03.2023 року.
З копії претензії вих. № 59851/ІНС від 02.05.2024 року вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» зверталось до ОСОБА_1 з вимогою компенсувати в порядку регресу витрати в розмірі 12 328,20 грн., однак відповідачем в досудовому порядку збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відшкодовані не були.
Вирішуючи спір, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV(далі Закон № 1961-IV), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
За ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст.38 Закону № 1961-IV.
Регрес – це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес – це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу – це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.
Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно із ст. 38 цього ж Закону, позивач після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом, у вказаному випадку, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання вказаних правовідносин.
Положеннями п. п. 1.3, 1.7, 1.8 ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.
Статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з п. 36.1 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Як встановлено судом з матеріалів справи, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «CHEVROLET», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203022761 від 04.03.2021 року, укладеного з ОСОБА_2 
Приписами ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Пунктом 13.2 статті 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Відповідно до п. 38-1.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Таким чином, суд, керуючись ст. 38-1.1 Закону, дійшов висновку, що відповідач у справі, як особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та який був водієм забезпеченого транспортного засобу, зобов`язаний компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, а саме 12 328,20 грн. (24 656,41 грн / 2 = 12 328,20 грн.), тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 22, 599, 988, 990, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1, 2, 3, 13, 19, 42, 43, 48, 49, 59, 76-82, 89, 95, 102, 106, 110, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (код ЄДРПОУ 22868348, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 12 328 (дванадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (код ЄДРПОУ 22868348, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 29.07.2026 року.

Суддя: Домусчі Л.В.