ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/4157/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
за участю секретаря судового засідання: Іванченко М.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 року (суддя Петренко О.С., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 26.02.2026 року) в справі №340/4157/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними та скасування рішення та податкових вимог,-

в с т а н о в и в:
22.06.2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000041772404 від 15.04.2025 року, яким було донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 637597,94 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 521266,32 грн., за штрафними фінансовими санкціями 116331,62 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000041782404 від 15.04.2025 року, яким було донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1590343,26 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 1296643,91 грн., за штрафними фінансовими санкціями 293699,35 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000042072404 від 15.04.2025 року, яким було донараховано військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 53133,15 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 43438,55 грн., за штрафними фінансовими санкціями 9694,30 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000041692404 від 15.04.2025 року, яким було донараховано військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 132528,61 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 108053,66 грн., за штрафними фінансовими санкціями 24474,95 грн.; визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000041592404 від 15.04.2025 року, яким донараховано штрафну санкцію в розмірі 100137,64 грн.; визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000041642404 від 15.04.2025 року, яким донараховано штраф у розмірі 5607,90 грн. та пеню в розмірі 10350,99 грн., всього в сумі 15958,89 грн.; визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000041662404 від 15.04.2025 року з вимогою погасити заборгованість (недоїмку, штрафи, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 441019,38 грн.; визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3058-1128 від 5 червня 2025 року з вимогою погасити заборгованість (недоїмку, штрафи, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 555597,91 грн., в тому числі 455460,27 грн. недоїмки, 100137,64 грн. штрафу, яка включає в себе вищевказані донарахування.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними та скасовано: податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області № 000041772404 від 15 квітня 2025 року, яким було донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 637597,94 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 521 266,32 грн., за штрафними фінансовими санкціями 116331,62 грн.; податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області № 000042072404 від 15 квітня 2025 року, яким було донараховано військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 53133,15 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 43438,55 грн., за штрафними фінансовими санкціями 9694,30 грн.; податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000041592404 від 15 квітня 2025 року, в частині донарахування штрафної санкції в розмірі 17881,72 грн.; податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000041642404 від 15 квітня 2025 року, в частині донарахування штрафу у розмірі 1001,41 грн. та пені в розмірі 1848,39 грн., всього в сумі 2849,80 грн.; вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000041662404 від 15 квітня 2025 року, в частині 78 753,46 грн.; вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3058-1128 від 5 червня 2025 року, в частині 81332,19 грн. недоїмки; 17881,72 грн. штрафу, на загальну суму 99213,91 грн.
ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказувала, що в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово- господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. Акт перевірки та висновок вказаним вимогам не відповідає, зокрема в них відсутні зазначення первинних документів, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, не наведені регістри бухгалтерського обліку, кореспонденція рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення. При складенні акту посадові особи відповідача зазначили зведені дані за річні періоди, вказані посилання відсутні та вимоги не дотримані. Порушення не є формальними, оскільки вони позбавляють платника можливості обґрунтовано спростовувати припущення відповідача. Підставою для нарахування суми податкових зобов`язань було застосування відповідачем визначення середньої торгової націнки (виходячи з аналізу донарахованих сум згідно акту та податкового повідомлення-рішення від 15 квітня 2025 року № 000041772404) та сум податку на доходи фізичних осіб, нарахованих на суму поповнення рахунку за рахунок власних коштів (виходячи з аналізу донарахованих сум згідно акту та податкового повідомлення-рішення від 15 квітня 2025 року № 000041782404). Фактично податкове повідомлення-рішення від 15 квітня 2025 року № 000041772404, яким було донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 637597,94 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 521266,32 грн, за штрафними фінансовими санкціями 116331,62 грн стосується порушення обрахунку відповідачем податку на доходи фізичних осіб, пов`язаного з невірним застосуванням відповідачем торгової націнки. Нарахування податкових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 15 квітня 2025 року № 000041782404, яким було донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1590343,26 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 1296643,91 грн, за штрафними фінансовими санкціями 293699,35 грн. було здійснено не на підставі порушень щодо порядку визначення середньої торгової націнки (як зазначив суд першої інстанції), а в зв`язку зі збільшенням доходу позивача за рахунок внесення власних коштів. Згідно з пунктом 22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246 оцінка за цінами продажу заснована на застосуванні підприємствами роздрібної торгівлі середнього проценту торговельної націнки товарів. Цей метод можуть застосовувати (якщо інші методи оцінки вибуття запасів не виправдані) підприємства, що мають значну і змінну номенклатуру товарів з приблизно однаковим рівнем торговельної націнки. Собівартість реалізованих товарів визначається як різниця між продажною (роздрібною) вартістю реалізованих товарів і сумою торговельної націнки на ці товари. Сума торговельної націнки на реалізовані товари визначається як добуток продажної (роздрібної) вартості реалізованих товарів і середнього відсотку торговельної націнки. Середній відсоток торговельної націнки визначається діленням суми залишку торговельних націнок на початок звітного місяця і торговельних націнок у продажній вартості одержаних у звітному місяці товарів на суму продажної (роздрібної) вартості залишку товарів на початок звітного місяця та продажної (роздрібної) вартості одержаних у звітному місяці товарів. Невірність визначення середньої націнки тягне за собою помилковість висновку про те, що в даному випадку відбулось завищення витрат на загальну суму 2231098,15 грн, в тому числі за 2021 рік на суму 310776,84 грн, за 2022 рік - на суму 127457,58 грн, за 2023 рік - на суму 1792863,73 грн., чим порушено вимоги підпункту 177.4.1 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України. В податковому повідомленні-рішенні від 15 квітня 2025 року № 000041782404, в якому зазначено, що «У ході перевірки та розгляду заперечення встановлено, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 згідно банківських виписок AT "ОЩАДБАНК", AT "Райффайзен Банк" та AT "УНІВЕРСАЛБАНК" отримано на р/р ФОП кошти під редакцією платежу «операції з поповнення рахунку власними коштами» на загальну суму 7203577,28 грн. в тому числі за 2018 рік в сумі 2174563,28 грн, за 2019 рік в сумі 2763600,00 грн, за 2020 рік в сумі 285000,00 грн, за 2021 рік в сумі 391925,00 грн, за 2022 рік в сумі 604000,00 грн, за 2023 рік в сумі 984489,00 грн. Протягом періоду з 01.01.2018 по 31.12.2023 ОСОБА_1 отримано та задекларовано у Податкових деклараціях про майновий стан і доходи суму чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності: за 2018 рік - 427,32 грн, за 2019 рік - 8741,00 грн, за 2020 рік - 7284,44 грн, за 2021 рік - 14006,02 грн. за 2022 рік - 6520,93 грн, за 2023 рік - 18687,90 грн. Згідно відомостей з Центральної бази даних ДРФО України відсутня інформація про отримання ОСОБА_1 коштів у вигляді інших доходів, у т.ч. отримання кредитів, фінансової допомоги, спадщини, дарування та інше, що могло свідчити про легальність походження особистих заощаджень у загальному розмірі 7203577,28 грн. Відповідач вважає, сума поповнення розрахункового рахунку фізичної особи-підприємця є ніщо іншим, ніж дохід, який оподатковується на загальних підставах. Відповідачем включено до загального оподатковуваного доходу 7203 577,28 грн., які було внесено позивачем на власний рахунок з призначенням платежу «поповнення рахунку власними коштами. При цьому, внесення готівки з вказаним призначенням платежу не відноситься до загального оподатковуваного доходу позивача, що доводиться наступним. Сам факт внесення готівкових коштів на власний рахунок у вказаний спосіб не призводить до повторного збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу. Відповідно до змісту пункту 11 розділу ІІ Положення № 148 оприбуткування та облік фізичними особами-підприємцями отриманих доходів здійснюється в книгах обліку доходів і витрат (або книгах обліку доходів) у порядку, визначеному Податковим кодексом України. Відповідно до п.177.10 ст.177 ПК України фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Позивач вірно вказувала в Книгах обліку доходів і витрат суму отриманих доходів без зазначення в них в день внесення на розрахунковий рахунок в якості отриманого доходу вищевказаних сум з призначенням платежу «поповнення рахунку власними коштами. В книзі обліку доходів та витрат за 2018 рік вказані суми грошових коштів в розмірі 2174563,28 грн., внесені на рахунок з призначенням платежу «поповнення рахунку власними коштами» не вказані, оскільки не є доходом 2018 року та є відображеними в податковій звітності попереднього періоду – 2016 та 2017 року року. В книзі обліку доходів та витрат за 2019 рік вказані суми грошових коштів в розмір 2763600,00 грн., з яких 413565,00 грн. є сумою коштів отриманих в 2016 та 2017 роках готівкою (тобто частина від суми 2588128,40 грн.) та не внесених в 2016 та 2017 роках на розрахунковий рахунок та 2350000,00 грн. отриманих за договорами позики не вказані, оскільки не є доходом 2018 року та є відображеними в податковій звітності попереднього періоду – 2016 та 2017 року. 
Щодо протиправності та скасування рішень суб`єкта владних повноважень: рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000041592404 від 15 квітня 2025 року, яким донараховано штрафну санкцію в розмірі 100137,64 грн. (дану позовну вимогу було задоволено частково: в частині донарахування штрафної санкції в розмірі 17881,72 грн.); рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000041642404 від 15 квітня 2025 року, яким донараховано штраф у розмірі 5607,90 грн. та пеню в розмірі 5607,90 грн (дану позовну вимогу було задоволено частково: в частині донарахування штрафу у розмірі 1001,41 грн. та пені в розмірі 1848,39 грн., всього в сумі 2 849,80 грн.); вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000041662404 від 15 квітня 2025 року з вимогою погасити заборгованість (недоїмку, штрафи, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 441019,38 грн. (дану позовну вимогу було задоволено частково: в частині 78753,46 грн.); вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3058-1128 від 5 червня 2025 року з вимогою погасити заборгованість (недоїмку, штрафи, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 555597,91 грн., в тому числі 455460,27 грн. недоїмки, 100137,64 грн. штрафу. (дану позовну вимогу задоволено частково: в частині в частині 81332,19 грн. недоїмки; 17881,72 грн. штрафу, на загальну суму 99213,91 грн.), ОСОБА_1 зазначає, що вказані рішення оскаржуються в незадоволеній частині. В розділі 2.6.3 висновку акуту зазначено, що «по порушеннях встановлених даною перевіркою та викладених у п.2.1.2 даного висновку, збільшено суму чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 2 895 924,01 грн, в тому числі за 2018 рік на суму 276241,14 грн, за 2019 рік - на суму 388584,72 грн, за 2021 рік - на суму 310776,84 грн, за 2022 рік - на суму 127457,58 грн, за 2023 рік - на суму 1792863,73 грн.». Зазначені порушення стали підставою і для донарахування єдиного соціального внеску. В розділі 2.6.4 висновку зазначено, що «перевіркою питання правильності нарахування та утримання єдиного внеску встановлено заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності доходу на загальну суму 441019,38 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 51038,34 грн., за 2019 рік на суму 74663,54 грн., за 2021 рік на суму 55502,23 грн., за 2022 рік на суму 12183,27 грн., за 2023 рік на суму 247632,00 грн., чим порушено частину 2 пункту 1 статті 7 Закону №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), пункт 3 розділу III Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449.» Фактично підставою для донарахування єдиного соціального внеску за вказаними рішеннями суб`єкта владних повноважень були порушення, відсутність яких обґрунтовано попередньо, у частині скасованих податкових повідомлень-рішень (донарахування податку з доходів фізичних осіб). У зв`язку з відсутністю вказаних порушень, підстави для прийняття оскаржуваних рішень відсутні.
Також не погодившись з рішенням суду, апеляційну скаргу подало ГУ ДПС у Кіровоградській області, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. Апелянт ГУ ДПС у Кіровоградській області вказувало, що було проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово – господарської діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 . За результатами проведеної перевірки складено акт від 10.03.2025 № 2445/11-28-24-04/ НОМЕР_1 , згідно висновків якого встановлено порушення в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1659726,40 грн, в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 138310,54 грн, в частині заниження суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1737945 грн, в частині заниження суми податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 733898,29 грн, в частині відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 1737945 грн, в частині порушення строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 5613,11 грн., в частині не проведення розрахункових операцій для розрахунків платіжними картками через РРО та не видача розрахункових документів встановленого зразка, що підтверджує факт купівлі товару, в частині не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, в частині порушення граничних термінів сплати податкових зобов`язань з плати за землю (земельний податок/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 – 2019 роки та 2023 рік, в частині порушення граничних термінів сплати з податку на доходи фізичних осіб з підприємницької діяльності в сумі 117,38 грн; в частині порушення граничних термінів сплати з військового збору у сумі 1,31 грн; в частині несвоєчасної сплати єдиного внеску та в частині несвоєчасного подання податкової декларації з акцизного податку за червень 2019 року. В ході перевірки було встановлено, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 не включено до сум одержаного доходу розрахунки з еквайрингу згідно банківських виписок наданих платником на перевірку філії Кіровоградського обласного АТ "ОЩАДБАНК" НОМЕР_2 , АТ "Райффайзен Банк" НОМЕР_3 та АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" UA043220010000026007300061231, на загальну суму 664825,86 грн., в тому числі за 2018 рік у сумі 276241,14 грн., за 2019 рік у сумі 388584,72 грн. Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 року встановлено заниження загального оподатковуваного доходу загальну суму 664825,86 грн., в тому числі за 2018 рік у сумі 276241,14 грн., за 2019 рік у сумі 388584,72 грн., за рахунок надходження коштів на розрахункові рахунки платника (сума з еквайрингу), які не були включені до доходу від провадження господарської діяльності (графа 4 додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи), чим порушено вимоги пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України. Пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України регламентовано, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі – працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 – 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково - касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг. Перевіркою вибірково обрано товарні позиції реалізуємого товару для обрахунку середньої націнки через велику його кількість за номенклатурою, обмеження в часі (терміни проведення перевірки) для опрацювання всього масиву інформації. Запитувану інформацію платником податків не надано до перевірки для перевірки правильності формування, обчислення та декларування понесених витрат. Фізичною особою – платником податків ОСОБА_1 завищено витрати (вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей реалізованих або використаних у виробництві продукції – графа 5 Додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи) на загальну суму 2231098,15 грн, в тому числі за 2021 рік на суму 310776,84 грн, за 2022 рік - на суму 127457,58 грн, за 2023 рік - на суму 1792863,73 грн, чим порушено вимоги підпункту 177.4.1 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України. Фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 не декларувалися суми амортизаційних нарахувань. Встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 521266,32 грн, в тому числі за 2018 рік – на суму 49723,40 грн, за 2019 рік – на суму 69945,25 грн, за 2021 рік – на суму 55939,83 грн, за 2022 рік – на суму 22942,36 грн, за 2023 рік – на суму 322715,47 грн, чим порушено вимоги пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 164.1. статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподаткований дохід. Загальний оподаткований дохід – будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Протягом періоду з 01.01.2018 по 31.12.2023 ОСОБА_1 отримано та задекларовано у Податкових деклараціях про майновий стан і доходи суму чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності: за 2018 рік – 427,32 грн, за 2019 рік – 8741,00 грн, за 2020 рік – 7284,44 грн, за 2021 рік – 14006,02 грн, за 2022 рік - 6520,93 грн, за 2023 рік – 18687,90 грн. Поряд з цим, згідно відомостей з Центральної бази даних ДРФО України відсутня інформація про отримання ОСОБА_1 коштів у вигляді інших доходів, у т.ч. отримання кредитів, фінансової допомоги, спадщини, дарування та інше, що могло свідчити про легальність походження особистих заощаджень у загальному розмірі 7203577,28 грн. Тобто, зазначена сума поповнення розрахункового рахунку фізичної особи-підприємця є ніщо іншим, ніж дохід, який оподатковується на загальних підставах. Платник податків стверджує, що суми фінансової допомоги вносились на розрахунковий рахунок ФОП за призначенням платежу «поповнення рахунку власними коштами» в міру необхідності для здійснення підприємницької діяльності. Всі суми фінансової допомоги на підставі реєстру банківських виписок за перевіряємий період повернуто ФОП в повному обсязі та не могло бути використано у підприємницькій діяльності. Фізичною особою – платником податків ОСОБА_1 не включено до обсягу поставки отримані кошти у вигляді розрахунків з еквайрингу на загальну суму без ПДВ - 664825,86 грн., сума ПДВ – 132965,00, в тому числі за 2018 рік у сумі без ПДВ - 276241,14 грн., за 2019 рік у сумі без ПДВ - 388584,72 грн. за період: - грудень 2018 року сума без ПДВ - 276241,14 грн., сума ПДВ - 55248,00 грн.; - грудень 2019 року сума без ПДВ - 388584,72 грн., сума ПДВ - 77717,00 грн.; Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході перевірки сум податкових зобов`язань фізичної особи – платника податків ОСОБА_1 (з урахуванням розгляду заперечення). За період з 01.01.2018 по 31.12.2023 встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2023 року на 132965,00 грн., чим порушено вимоги пункту 185.1, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України. Апелянт зазначає, що з метою отримання документів та пояснень щодо наведених у Акті перевірки фактів порушення, фізичній особі – платнику податків ОСОБА_1 надано запити від 18.02.2025 №292/12/11-28-24-04-09, від 24.02.2025 №382/12/11-28-24-04-09, від 27.02.2025 № 408/12/11-28-24-04-09, від 03.03.2025 № 447/12/11-28-24-04-09, від 06.03.2025 № 476/12/11-28-24-04-09. Платником не надано пояснення на отримані запити щодо встановлених порушень податкового законодавства.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ГУ ДПС у Кіровоградській області не підлягають задоволенню. 
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що в пункті 2.1.2 акту перевірки вказано, що в ході перевірки було встановлено, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 не включено до сум одержаного доходу розрахунки з еквайрингу згідно банківських виписок наданих платником на перевірку філії Кіровоградського обласного AT «ОЩАДБАНК» НОМЕР_2 , AT «Райффайзен Банк» НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ 38080575) та AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» UA043220010000026007300061231 (код ЄДРПОУ 322001), на загальну суму 664825,86 грн., в тому числі за 2018 рік у сумі 276241,14 грн., за 2019 рік у сумі 388584,72 грн. Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 року встановлено заниження загального оподатковуваного доходу загальну суму 664 825,86 грн., в тому числі за 2018 рік у сумі 276241,14 грн., за 2019 рік у сумі 388584,72 грн., за рахунок надходження коштів на розрахункові рахунки платника (сума з еквайрингу), які не були включені до доходу від провадження господарської діяльності (графа 4 додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи), чим порушено вимоги пункту 177.2 статті 177 ПК України. Вся сума еквайрингу була відображена в декларації за 2018 рік, загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподаткованого доходу складає 4943398,00 грн. (рядок 10 декларації). Згідно виписку по руху коштів за 2018 рік та довідки AT «ОЩАДБАНК» № 109.40/098- 15-50 від 13 травня 2025 року в 2018 році позивач отримав по еквайрингу 6292137,49 грн. з ПДВ та акцизним збором, оскільки вказані податки входять до ціни товару та окремо позивачу не сплачуються. Відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Згідно з пунктами 177.1, 177.2 статті 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Суд першої інстанції вказував, що не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту; документально не підтверджені витрати. До складу витрат фізична особа-підприємець може віднести витрати, що безпосередньо пов`язані з отримання доходів, перелік яких визначено пунктами 177.4.1-177.4.4 пункту 177.4 статті 177 ПК України, за умови, що факт понесення таких витрат підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку. Загальна сума отриманого позивачем ПДВ та акцизного податку за 2019 році складає 506809,00 грн. Вказана сума в декларації про майновий стан та доходи за 2019 рік не включена, відповідно до норм ПК України. Вся сума отриманих позивачем коштів (яка включає в себе суму відшкодування по еквайрингу за 2019 рік) одночасно включає в себе і суму ПДВ та акцизного податку. Суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включаються до доходу ФОП. Суд першої інстанції вказував, що відповідачем не доведено порушення позивача в частині заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 521266,32 грн., в тому числі за 2018 рік - на суму 49723,40 грн., за 2019 рік - на суму 69945,25 грн., за 2021 рік - на суму 55939,83 грн., за 2022 рік - на суму 22942,36 грн., за 2023 рік - на суму 322715,47 грн., що свідчить про протиправність податкового повідомлення – рішення №00004177204 від 15.04.2025.
Суд першої інстанції вказував, що нарахування податковим органом платнику сум грошових зобов`язань з військового збору ґрунтується на тих же висновках, що й при нарахуванні податку на доходи фізичних осіб. Об`єктом оподаткування військового збору є чистий оподатковуваний дохід. Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску ґрунтується на тих же висновках, що й при нарахуванні податку на доходи фізичних осіб.
Суд першої інстанції вказував, що в розділі 2.1.2 акту перевірки вказано, що: «На підприємствах роздрібної торгівлі (юридичні/фізичні особи) дохід визначається в момент реалізації товарів кінцевому споживачу. Витрати визнаються витратами певного періоду безпосередньо пов`язані з отриманим цього доходу. Характерною особливістю об`єктів роздрібної торгівлі є ведення обліку товарів у продажних цінах. Націнка – це різниця між собівартістю товару і його роздрібною ціною. Формула розрахунку націнки у відсотках: Націнка, % = (Ціна продажу - Собівартість) / Собівартість х 100%». При визначенні середньої націнки було порушено вимоги Положення (стандарту) бухгалтерського обліку. З метою перевірки питання правомірності декларування понесених витрат придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані/ використані у виробництві продукції, товарів (наданні робіт, послуг), прийнято рішення обчислення встановленої середньої торгової націнки на реалізуємий товар (Додатки № 5, № 6 № 7 до акту перевірки). Середня націнка на реалізуємий товар становить: 2021 рік – 49,75%, 2022 рік – 52,52%, 2023 рік – 35,42%. Розрахунок вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані/ використані у виробництві продукції, товарів (наданні робіт, послуг) за даними перевірки становить: Собівартість реалізованих ТМЦ = (Отриманий дохід – оренда) * Середню націнку. Собівартість реалізованих ТМЦ за 2021 рік: (739998,88 грн – 297167 грн) * 49,75% = 220308,86грн; Собівартість реалізованих ТМЦ за 2022 рік: (3465615,30 грн – 442928 грн) * 52,52% = 3022687,30грн; Собівартість реалізованих ТМЦ за 2023 рік: (3339658,30 грн – 440000 грн) * 35,42% = 1027058,97грн. Суд зауважував, що метод застосування середнього проценту торговельної націнки товарів врегульовує пункт 22 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», що затверджений наказом Міністерства фінансів України №246 від 20.10.1999, за приписами якого оцінка за цінами продажу заснована на застосуванні підприємствами роздрібної торгівлі середнього проценту торговельної націнки товарів. Цей метод можуть застосовувати (якщо інші методи оцінки вибуття запасів не виправдані) підприємства, що мають значну і змінну номенклатуру товарів з приблизно однаковим рівнем торговельної націнки. Собівартість реалізованих товарів визначається як різниця між продажною (роздрібною) вартістю реалізованих товарів і сумою торговельної націнки на ці товари. Сума торговельної націнки на реалізовані товари визначається як добуток продажної (роздрібної) вартості реалізованих товарів і середнього відсотку торговельної націнки. Середній відсоток торговельної націнки визначається діленням суми залишку торговельних націнок на початок звітного місяця і торговельних націнок у продажній вартості одержаних у звітному місяці товарів на суму продажної (роздрібної) вартості залишку товарів на початок звітного місяця та продажної (роздрібної) вартості одержаних у звітному місяці товарів. Суд погодився з доводами представника відповідача, що застосована формула посадовими особами податкового органу під час перевірки, є одним із способів визначення націнки на реалізуємий товар і не протирічить Положенням (стандартам) бухгалтерського обліку 9 «Запаси». Фізичною особою – платником податків ОСОБА_1 завищено витрати (вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей реалізованих або використаних у виробництві продукції – графа 5 Додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи) на загальну суму 2231098,15 грн., в тому числі за 2021 рік на суму 310776,84 грн., за 2022 рік - на суму 127457,58 грн., за 2023 рік - на суму 1792863,73 грн., чим порушено вимоги підпункту 177.4.1 пункту 177.4 статті 177 ПК України. З огляду на обставини визнання судом правомірним донарахування контролюючим органом суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, то так само правомірним слід визнати й нарахування позивачу сум військового збору з огляду на їх похідний від попередніх правовідносин характер, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення №000041692404 від 15.04.2025 року. Також з огляду на визнання судом правомірним донарахування контролюючим органом суми грошового зобов`язання фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1590343,26 грн., то так само правомірним слід визнати й нарахування позивачу сум штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску стосовно вищевказаної суми, з огляду на їх похідний від попередніх правовідносин характер, у зв`язку з чим рішення № 000041592404, 000041642404, вимогу №Ф-000041662404, №Ф-3058-1128, суд визнає в частині, що стосується вищевказаної грошового зобов`язання, правомірними.
Згідно матеріалів справи, посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_1 з питань правильності обчислення, нарахування, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2018 по 31.12.2023, за результатами якої скалдено акт №2445/11-28-24-04/289411602 від 10.03.2025 року. Висновками акту зафіксовано порушення: п.177.2, пп. 177.4.1, пп. 177.4.5 пп. 177.4 ст. 177 ПК України, в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1659726,40 грн; пп. 1.1 – 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 138310,54 грн.; п. 185.1, п. 187.1 ст.187, п. 198.5 «г» ст.198 ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1737945 грн., та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2023 року на 281956 грн; ч. 2 п. 1 ст.7 Закону №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в частині заниження суми податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 733898,29 грн.; п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201, п. 69.1 ст. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в частині відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 1737945 грн.; п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201, п. 69.1 ст. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в частині порушення строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 5613,11 грн; п. 1, п. 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в частині не проведення розрахункових операцій для розрахунків платіжними картками через РРО та не видача розрахункових документів встановленого зразка, що підтверджує факт купівлі товару; п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в частині не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій; зафіксовано порушення п. 31.1 ст.31, п. 36.1 ст. 36, п. 287.3 ст.287 ПК України, в частині порушення граничних термінів сплати податкових зобов`язань з плати за землю (земельний податок/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 – 2019 роки та 2023 рік; п. 31.1 ст. 31, п. 36.1 ст. 36, п. 57.1 ст. 57 ПК України, в частині порушення граничних термінів сплати з податку на доходи фізичних осіб з підприємницької діяльності в сумі 117,38 грн; п. 31.1 ст. 31, п. 36.1 ст. 36, п. 57.1 ст. 57 ПК України, в частині порушення граничних термінів сплати з військового збору у сумі 1,31 грн; п. 8 ст. 9 Закону №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в частині несвоєчасної сплати єдиного внеску; п. 49.2 ст. 49, п. 223.2 ст. 223 ПК України, в частині несвоєчасного подання податкової декларації з акцизного податку за червень 2019 року.
ФОП ОСОБА_1 не погодившись з висновками акту подала до ГУ ДПС у Кіровоградській області заперечення. Комісією з питань розгляду заперечень ГУ ДПС у Кіровоградській області розглянуто обставини вчинених правопорушень, заперечення на акт задоволено частково, змінено акт перевірки, висновки акту перевірки викладено у новій формі. Вказано, що документальною плановою виїзною перевіркою з урахуванням розгляду заперечень встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 : п.177.2, пп. 177.4.1, пп. 177.4.5 пп. 177.4 ст. 177 ПК України, в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 521266,32 грн; п. 164.1.1, п. 164.1.2, п. 164.1.3, п. 164.1 ст. 164 ПК України в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1296643,91 грн.; пп. 1.1 – 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 43438,85 грн.; пп. 1.1 – 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 32618,45 грн.; ч. 2 п. 1 ст.7 Закону №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в частині заниження суми податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 441019,38 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 ПК України в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2023 року на 132965 грн.; п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201, п. 69.1 ст. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в частині відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 132965 грн.; п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201, п. 69.1 ст. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в частині відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 5613,11 грн.; п. 1, п. 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в частині не проведення розрахункових операцій для розрахунків платіжними картками через РРО та не видача розрахункових документів встановленого зразка, що підтверджує факт купівлі товару на загальну суму 664825,86 грн.; п. 31.1 ст.31, п. 36.1 ст. 36, п. 287.3 ст.287 ПК України, в частині порушення граничних термінів сплати податкових зобов`язань з плати за землю (земельний податок/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 – 2019 роки та 2023 рік; п. 31.1 ст. 31, п. 36.1 ст. 36, п. 57.1 ст. 57 ПК України, в частині порушення граничних термінів сплати з податку на доходи фізичних осіб з підприємницької діяльності в сумі 117,38 грн.; п. 31.1 ст. 31, п. 36.1 ст. 36, п. 57.1 ст. 57 ПК України, в частині порушення граничних термінів сплати з військового збору у сумі 1,31 грн; п. 8 ст. 9 Закону №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в частині несвоєчасної сплати єдиного внеску; п. 49.2 ст. 49, п. 223.2 ст. 223 ПК України, в частині несвоєчасного подання податкової декларації з акцизного податку за червень 2019 року.
На підставі висновків акту податкової перевірки та з урахуванням висновку щодо розгляду заперечень на акт податкової перевірки, податковим органом 15.04.2025 року прийнято: податкове повідомлення-рішення № 000041772404, яким ФОП ОСОБА_1 було донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 637597,94 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 521266,32 грн., за штрафними фінансовими санкціями 116331,62 грн.; податкове повідомлення-рішення № 000041782404, яким було донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1590343,26 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 1296643,91 грн, за штрафними фінансовими санкціями 293699,35 грн.; податкове повідомлення-рішення № 000042072404, яким було донараховано військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 53133,15 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 43438,55 грн, за штрафними фінансовими санкціями 9694,30 грн.; податкове повідомлення-рішення № 000041692404, яким було донараховано військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 132528,61 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 108053,66 грн, за штрафними фінансовими санкціями 24474,95 грн.; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000041592404, яким ФОП ОСОБА_1 донараховано штрафну санкцію в розмірі 100137,64 грн.; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000041642404 від 15 квітня 2025 року, яким донараховано штраф у розмірі 5607,90 грн. та пеню в розмірі 10350,99 грн., всього в сумі 15958,89 грн.
ГУ ДПС у Кіровоградській області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000041662404 від 15.04.2025 року з вимогою погасити заборгованість (недоїмку, штрафи, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 441019,38 грн.
ГУ ДПС у Кіровоградській області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3058-1128 від 05.06.2025 року з вимогою погасити заборгованість (недоїмку, штрафи, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 555597,91 грн., в тому числі 455460,27 грн. недоїмки, 100137,64 грн. штрафу, яка включає в себе вищевказані донарахування.
Зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 000041772404 від 15.04.2025 року, в результаті допущених порушень, перевіркою встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 521266,32 грн, в тому числі за 2018 рік - на суму 49723,40 грн, за 2019 рік - на суму 69945,25 грн, за 2021 рік - на суму 55939,83 грн, за 2022 рік - на суму 22942,36 грн, за 2023 рік - на суму 322715,47 грн, чим порушено вимоги пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України.
ГУ ДПС у Кіровоградській області вказує, що в ході перевірки було встановлено, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 не включено до сум одержаного доходу розрахунки з еквайрингу згідно банківських виписок наданих платником на перевірку філії Кіровоградського обласного AT «ОЩАДБАНК» НОМЕР_2 , AT «Райффайзен Банк» НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ 38080575) та AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» UA043220010000026007300061231 (код ЄДРПОУ 322001), на загальну суму 664825,86 грн., в тому числі за 2018 рік у сумі 276241,14 грн., за 2019 рік у сумі 388584,72 грн.
Дата відкриття розрахункового рахунку в та AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ 322001) в акті зазначена невірно, що підтверджується довідкою банку від 19 червня 2025 року. В 2018 році вся сума еквайрингу була відображена в декларації за 2018 рік, що, на переконання позивача, підтверджується наступним.
Згідно декларації за 2018 рік загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподаткованого доходу складає 4943398,00 грн. (рядок 10 декларації).
Згідно виписки по руху коштів за 2018 рік та довідки AT «ОЩАДБАНК» № 109.40/098- 15-50 від 13 травня 2025 року в 2018 році позивач отримав по еквайрингу 6292137,49 грн. з ПДВ та акцизним збором, оскільки вказані податки входять до ціни товару та окремо позивачу не сплачуються.
Відповідно до п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують зміну майнового стану платника податків та зміну показників податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити дійсність вчинення тієї чи іншої бухгалтерської операції. 
Згідно пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.
Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 135 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Отже, об`єктом оподаткування є прибуток. Сума отриманого за рік прибутку впливає на статус платника податків щодо віднесення його до основної групи оподаткування чи спрощеної групи з сталою сумою податку на прибуток. Більше того, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці.
Згідно п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Згідно п. 164.1, п. 164.2, п. 164.4 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу. Під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.
Згідно пунктів 177.1 – 177.4 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг). Не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг. Не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.
Згідно п. 177.5, п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи. Фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.
Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Передбачено, що не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 пункту; документально не підтверджені витрати.
ФОП ОСОБА_1 вчасно та повністю оподатковувала дохід. Не включається до сум одержаного доходу розрахунки з еквайрингу. Суми податків як то ПДВ або акцизного податку мають бути виключені із суми доходу.
Встановлено, що загальна сума отриманого позивачем ПДВ в 2018 році складає 988479,00 грн., що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість за 2018 рік (рядок 9 «Усього податкових зобов`язань»), а саме: за січень 2018 року – 81589,00 грн., за лютий 2018 року – 67674,00 грн., за березень 2018 року – 78128,00 грн., за квітень 2018 року – 86171,00 грн., за травень 2018 року – 84681,00 грн., за червень 2018 року – 94345,00 грн., за липень 2018 року – 96340,00 грн., за серпень 2018 року – 81364,00 грн., за вересень 2018 року – 63586,00 грн., за жовтень 2018 року – 86767,00 грн., за листопад 2018 року – 77801,00 грн., за грудень 2018 року – 90033,00 грн. Загальна сума отриманого позивачем акцизного податку складає в 2018 році складає 2229163,00 грн., що підтверджено податковими деклараціями з акцизного податку за 2018 рік.
Вірно вказано судом першої інстанції, що суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включаються до доходу ФОП (пп. 177.3.1 п. 177.3 ст. 177 ПК України).
Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
З огляду на встановлену відсутність обов`язку у ФОП ОСОБА_1 збільшити дохід, оподаткувати ПДВ та акцизний податок, відсутній обов`язок здійснювати нарахування та сплатити податок на доходи фізичних осіб, здійснити перерахування до бюджету військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкове повідомлення-рішення у частині військового збору є протиправними.
Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній станом на 02.04.2014 року) платниками єдиного внеску є роботодавці - фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 7, п. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується, для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати. Єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. 
Єдиний внесок нараховується для фізичних осіб – підприємців відповідно до суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. Єдиний внесок для фізичної особи-підприємця нараховується виходячи з суми доходу та сплаченого податку на цей дохід. 
З огляду на визнання судом безпідставним донарахування контролюючим органом суми грошового зобов`язання фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 637597,94 грн., то так само безпідставним слід визнати й нарахування позивачу сум штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску стосовно вищевказаної суми, з огляду на їх похідний від попередніх правовідносин характер, у зв`язку з чим рішення № 000041592404, 000041642404, вимогу №Ф-000041662404, №Ф-3058-1128, є протиправними. Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку. 
В розділі 2.1.2 висновку акту перевірки вказано, що: «На підприємствах роздрібної торгівлі (юридичні/фізичні особи) дохід визначається в момент реалізації товарів кінцевому споживачу (дані Книг обліку РРО, звіти РРО). Витрати визнаються витратами певного періоду безпосередньо пов`язані з отриманим цього доходу. Характерною особливістю об`єктів роздрібної торгівлі є ведення обліку товарів у продажних цінах. Націнка – це різниця між собівартістю товару і його роздрібною ціною. Формула розрахунку націнки у відсотках: Націнка, % = (Ціна продажу - Собівартість) / Собівартість х 100%».
Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до складу понесених витрат включено всі придбані ТМЦ (алкогольні напої та тютюнові вироби), у тому числі й ті, що нереалізовані та знаходяться в залишках: за 2021 рік - Гр. 5 Додатку Ф2 (сума придбаних та реалізованих ТМЦ за цінами придбання)- 531085,70 грн., сума придбаних ТМЦ згідно ЄРПН - 808353,764; за 2022 рік - Гр. 5 Додатку Ф2 (сума придбаних та реалізованих ТМЦ за цінами придбання)- 3150144,88 грн., сума придбаних ТМЦ згідно ЄРПН - 3213919,36 грн.; за 2023 рік - Гр. 5 Додатку Ф2 (сума придбаних та реалізованих ТМЦ за цінами придбання)- 2819922,70, сума придбаних ТМЦ згідно ЄРПН - 2814217,03 грн.
Тобто, ФОП ОСОБА_1 реалізовувала придбаний товар за завищеними цінами. Середня націнка на реалізуємий товар становить: 2021 рік – 49,75%, 2022 рік – 52,52%, 2023 рік – 35,42%. Розрахунок вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані/ використані у виробництві продукції, товарів (наданні робіт, послуг) за даними перевірки становить: Собівартість реалізованих ТМЦ = (Отриманий дохід – оренда) * Середню націнку. Собівартість реалізованих ТМЦ за 2021 рік: (739998,88 грн – 297167 грн) * 49,75% = 220308,86грн; Собівартість реалізованих ТМЦ за 2022 рік: (3465615,30 грн – 442928 грн) * 52,52% = 3022687,30грн; Собівартість реалізованих ТМЦ за 2023 рік: (3339658,30 грн – 440000 грн) * 35,42% = 1027058,97грн.
ФОП ОСОБА_1 завищено витрати (вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей реалізованих або використаних у виробництві продукції – графа 5 Додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи) на загальну суму 2231098,15 грн., в тому числі за 2021 рік на суму 310776,84 грн., за 2022 рік - на суму 127457,58 грн., за 2023 рік - на суму 1792863,73 грн., чим порушено вимоги підпункту 177.4.1 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України.
Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Повертаючись до нарахування військового збору, з огляду на правомірність донарахування контролюючим органом суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, так само правомірним слід визнати й нарахування позивачу сум військового збору у цій частині. 
Відповідно до п. 4.1 ст. 4 ПК України, податкове законодавство ґрунтується на принципах рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Не передбачено повернення судових витрат здійснених позивачем, у разі відмови у задоволенні вимог позову та вимог апеляційної скарги. Разом як і не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 року в справі №340/4157/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова