копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" липня 2026 р. Справа № 608/1255/26
Номер провадження2/608/778/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З. 
з участю секретаря       Смаглій О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові, в порядку спрощеного провадження справу цивільного судочинства за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2026 року позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В позовній заяві позивач вказав, що 12 травня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07604-05/2023, за умовами якого відповідач отримав 4000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши йому кредит на потрібну суму, натомість відповідач не виконав умови Кредитного договору. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у ОСОБА_1 утворилась заборгованість.
19 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 19102023, відповідно до умов якого та відповідно до ст.512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Аванс Кредит», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 07604-05/2023 від 12.05.2023.
Заборгованість відповідача перед позивачем становить 32 656,00 гривень, з яких: 4000 гривень –заборгованість за тілом кредиту; 28 656,00 гривень –заборгованість за процентами. 
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити, стягнути суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2662,40 гривень та 8000 гривень витрат на професійну юридичну допомогу.
Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якій позов не визнає повністю. Зазначає, що позивачем не доведено факту отримання кредитних коштів. Не доведено також передачу права вимоги саме за спірним кредитним договором. Крім того, його не було повідомлено належним чином про відступлення права вимоги. 
Також ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України та вважає, що його слід звільнити від кредитної заборгованості, посилаючись на п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу 8000 гривень, вважає завищеним, оскільки справа є типовою, незначної складності та розглядається за стандартним шаблоном фінансової компанії. 
Представником позивача подано відповідь на відзив (додаткові пояснення), згідно з яким позивач заперечує твердження відповідача. 
Зазначає, що укладення кредитного договору між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ОСОБА_1 відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Закону України «Про електронну комерцію», тому твердження відповідача, що укладення договору не підтверджено належними доказами є безпідставними. При укладенні договору сторони досягли усіх істотних його умов. Твердження відповідача, що він не отримував кредитні кошти спростовуються фактичними доказами у справі. Також матеріалами справи підтверджено відступлено права вимоги за вище вказаним кредитним договором. 
Крім того, позивач зазначає, що посилання відповідача на вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставним, оскільки жодного доказу того, що він проходить військову службу, не надав. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. У відзиві на позов просив розгляд справи проводити у його відсутності.
Суд ухвалює рішення без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, розглянувши справу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України,  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
12 травня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07604-05/2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідач ОСОБА_1 заперечує укладення вищевказаного кредитного договору. 
Відповідно до п. 1.1 Договору ТОВ «Аванс Кредит» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 4000,00 гривень, строком на 360 днів, за відсотковою ставкою 1,99%; дата погашення кредиту 05.05.2024.
ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 хх-хххх-6693, номер якої вказано ОСОБА_1 при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів. 
Також факт перерахування позивачем кредитних коштів відповідачу підтверджується довідкою щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «Універсальні платіжні рішення» по рахунку № НОМЕР_2 .
В ході розгляду справи судом, ухвалою від 28.05.2026, у АТ «Універсал Банк» було витребувано інформацію, чи була успішною транзакція, здійснена 12.05.2023 в сумі 4000 гривень на банківську картку № НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_1 та чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_2 ?
Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» від 23.06.2026, транзакція здійснена 12.05.2023 в сумі 4000 гривень на банківську картку № НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_1 , була успішною та зарахована на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_3 .
Таким чином, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем кредитних коштів. 
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України,  у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року № 1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: 15) Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».
Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позов зазначає, що він є військовослужбовцем та з 15 жовтня 2025 року проходить військову службу в Збройних Силах України, про що надав довідку т.в.о. першого заступника командира частини-начальника штабу в/ч НОМЕР_4 від 07.05.2026 №2880. 
Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а також резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації не нараховуються та не сплачуються штрафні санкції, пеня, а також проценти за користування кредитом.
Зазначена норма є спеціальною нормою матеріального права, яка спрямована на забезпечення належного соціального та правового захисту осіб, що проходять військову службу та виконують конституційний обов`язок щодо захисту держави в умовах особливого періоду. Вказана норма має імперативний характер та підлягає обов`язковому застосуванню судами незалежно від умов укладеного між сторонами договору.
Суд звертає увагу, що звільнення військовослужбовців від сплати процентів та штрафних санкцій не ставиться законом у залежність від волевиявлення кредитора чи необхідності укладення додаткових угод між сторонами. Сам факт проходження особою військової служби у період дії особливого періоду є достатньою правовою підставою для застосування передбачених законом гарантій.
Таким чином, нарахування відповідачу процентів за користування кредитом, штрафних санкцій, пені та інших додаткових платежів у період проходження ним військової служби суперечить вимогам чинного законодавства та не може вважатися правомірним.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, який у своїх рішеннях зазначав, що положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є імперативними та підлягають застосуванню судами незалежно від умов кредитного договору.
Разом з тим суд зазначає, що наведені гарантії не звільняють позичальника від обов`язку повернення фактично отриманих кредитних коштів. Обов`язок повернення основної суми кредиту прямо передбачений статтею 1054 Цивільного кодексу України та зберігається за відповідачем як за позичальником.
Із матеріалів справи вбачається, що фактично отримана відповідачем сума кредитних коштів становила 4000 грн, а тому саме в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.
Натомість вимоги про стягнення процентів задоволенню не підлягають, оскільки такі нарахування здійснені всупереч прямій законодавчій забороні.
Крім того, суд враховує, що спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування, а тому при вирішенні спору підлягають врахуванню також принципи розумності, добросовісності та справедливості, передбачені цивільним законодавством України.
Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає частковому задоволенню, а саме у частині стягнення основної суми заборгованості за кредитом як обґрунтований та підтверджений належними доказами, а у частині стягнення процентів - слід відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. 
Відповідач ОСОБА_1 просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, оскільки справа є типовою, незначної складності та розглядається в спрощеному проваджені.
Позивач просить стягнути з відповідача 8000 гривень за надання правової допомоги, згідно Договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, акту №1153 від 10.04.2026 наданих послуг. 
Відповідно до частин 4, 5 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог (12,25%), витрати зі сплати судового збору (платіжна інструкція № 23266 від 10.04.2026 АТ «Райффайзен Банк») в сумі 326,14 гривень (4000 х 100:32656=12,25%; 2662,40 х 12,25%=326,14) та 980 гривень витрат на правничу допомогу (8000 х 12,25%=980 грн).
Керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст. 11, 509, 526, 530, 625, 1048, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 141, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79029) суму заборгованості за Договором №07604-05/2023 від 12 травня 2023 року в розмірі 4000(чотири тисячі) гривень 00 копійок, що складає тіло кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79029)  судовий збір в розмірі 326 (триста двадцять шість) гривень 14 копійок та 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу. 
В решті позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з оригіналом
Суддя:/підпис/
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1255/26.
Рішення набирає законної сили « » 2026 р.
Суддя: Н. З. Коломієць 
Копію рішення видано « » року
Секретар: