Справа №212/10617/26 
1-кп/212/1312/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2026 року м. Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Покровського районного суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 06 липня 2026 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026046730000189 від 05.06.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не судимого, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працює, інвалідності не має, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , 

встановив:
ОСОБА_3 , перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенції ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області як «кривдник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, на протязі тривалого часу, систематично вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилось у спричиненні фізичного болю, словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої. 
В результаті протиправних дій, ОСОБА_3 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.
Зокрема, ОСОБА_3 22.10.2025 року о 02:00 годині за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 умисно вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, відносно своєї дружини ОСОБА_7 , яке виразилося в висловлювані образ, нецензурним висловлюванням погрозами фізичною розправою, штовханням та хапанням за волосся ОСОБА_7 тим самим скоїв фізичне та психологічне насильство в сім`ї.
19.11.2025 Покровським районним судом м. Кривого Рогу за вказаним фактом ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.
Також, ОСОБА_3 22.02.2026 року о 20:00 годині за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у образах грубою нецензурною лайкою своєї дружини ОСОБА_7 тим самим скоїв психологічне насильство в сім`ї.
29.04.2026 Покровським районним судом м. Кривого Рогу за вказаним фактом ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.
В тому числі, ОСОБА_3 24.02.2026 року о 15:00 годині за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які виразилися в нанесенні стусанів, образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою своєї дружини ОСОБА_7 , ображав, чим завдав їй фізичних та психологічних страждань. 
29.04.2026 Покровським районним судом м. Кривого Рогу за вказаним фактом ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.
Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_3 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив фізичне та психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_7 , що призвело до її фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Так, ОСОБА_3 , не припиняючи свої умисні протиправні дії направлені на вчинення домашнього насильства 15.05.2026, перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, знову вчинив конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_7 , під час якого, застосовуючи фізичне насильство, яке виразилося у двох ударах виделкою в область кисті правої руки ОСОБА_7 та одного удару виделкою в область лівої ключиці ОСОБА_7 і спричиненні психологічного насильства: словесно ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Вказаними насильницькими діями ОСОБА_3 заподіяв своїй дружині ОСОБА_7 систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Відповідно до висновку судової психологічної експертизи № 55/06/26 від 29.06.2026 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено зміни емоційного стану та психологічного функціонування, які перебувають у причинно-наслідковому зв?язку із тривалим систематичним психологічним та фізичним домашнім насильством з боку ОСОБА_3 . Зазначені зміни проявляються високим рівнем особистісної та реактивної тривожності, хронічним психоемоційним напруженням, почуттям страху та незахищеності, порушенням сну, емоційним виснаженням, зниженням нервово-психічної стійкості, фіксацією на психотравмуючій ситуації, зниженням психологічної адаптації та використанням поведінки уникнення як способу захисту. Виявлені зміни негативно впливають на активне соціальне функціонування підекспертної, обмежуючи її психологічне благополуччя, відчуття безпеки, емоційну стабільність та можливість повноцінно реалізовувати повсякденну життєдіяльність.
З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ситуація, що досліджується у межах кримінального провадження, є для ОСОБА_5 психотравмуючою. У результаті психотравмуючого впливу ОСОБА_5 зазнала моральних страждань, які проявляються у хронічному почутті страху за власну безпеку, емоційній невпевненості, тривозі, переживанні безпорадності, пригніченому емоційному стані, порушенні сну, емоційному виснаженні, втраті відчуття психологічної захищеності, зниженні якості життя та необхідності змінювати власну поведінку з метою уникнення конфліктів і насильства. Таким чином, встановлені під час психологічного дослідження особливості емоційного стану та психологічного функціонування ОСОБА_5 свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між систематичними насильницькими діями ОСОБА_3 та виникненням у неї стійких негативних психологічних наслідків і моральних страждань.
Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 06 липня 2026 року, укладеної між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 , який є обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, за участю захисника ОСОБА_6 .
Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 126-1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України. 
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.
Також, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину за ст. 126-1 КК України та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_4 вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону.
Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, наявність письмової згоди законного представника потерпілого на укладення угоди прокурором, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України за ознаками за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Угоду про визнання винуватості від 06 липня 2026 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12026046730000189 від 05.06.2026 - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06 липня 2026 року покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробувальним строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, відповідно до ст. 91^-1 КК України, а саме:  заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;  заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб строком на три місяці. 
Речові докази: ДВД –диск з відео фіксацією подій від 15.05.2026, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 31 липня 2026 року у порядку ст.615-15 КПК України.

Суддя               ОСОБА_1