ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 16 липня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/5877/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерство оборони України про:
визнати противоправним та скасувати рішення Міністерства Оборони України, оформлене Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 12/в від 12.02.2026 року в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року;
зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - про призначення та виплату одноразову грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина старшого лейтенанта ОСОБА_3 та призначити одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) 1 інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців і військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку із загибеллю сина причини смерті якого пов`язані з проходженням військової служби, позивачі мають право на отримання одноразової грошової допомоги. Зазначають, що як батьки померлого військовослужбовця звернулися із заявою про призначення їм одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та необхідним переліком документів до ТЦК та СП, який передав подані матеріали до Міністерства оборони України для прийняття відповідного рішення. Однак, у лютому 2026 отримали відмову у призначенні їй одноразової грошової допомоги з посиланням на ст.16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", зокрема, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення кримінального або адміністративного правопорушення. Позивач вважає відмову у призначенні одноразової допомоги протиправною, просить позов задовольнити.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2026 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 18.05.2026 доставлено до електронного кабінету відповідача 18.05.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Проте, у строк, встановлений судом, відповідач, до суду відзиву на позовну заяву не надав.
01.06.2026 до суду надійшов відзив від ІНФОРМАЦІЯ_2 , які суд розцінює, як пояснення третьої особи щодо позовних вимог, в яких представник третьої особи заперечує щодо позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити. Вказував на те, що протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №12/в від 12.02.2026 при розгляді поданих документів, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги Батьку ОСОБА_2 та матері ОСОБА_1 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку, пов`язаної із проходженням військової служби, старшого лейтенанта ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.
04.06.2026 до суду надійшла відповідь на відзив позивачів, в якій вони повністю підтримували позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.
Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.10.1991 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
З наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_3 помер – ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть, виданим Державною спеціалізованою установою « Полтавське обласне бюро судово-медичної експертизи» №792 від 30.08.2024, смерть ОСОБА_3 настала на в АДРЕСА_1 . Причиною смерті зазначено розтрощення черепу.
Витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії « НОМЕР_3 Регіональна ВЛК (м.Харків)» від 05.09.2025 за №2025-0905-0950-0735-0 зазначено Травма старшого лейтенанта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - „Розтрощення черепу. Руйнування головного мозку. Особа, що знаходилась у легковому автомобілі, потерпіла внаслідок транспортного нещасного випадку без зіткнення" ", яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 30.08.2024 Київським відділом ДРАЦС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства остиції; Лікарським свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 , виданим 30.08.2024 Полтавським ОБСМЕ; Актом спеціального розслідування (НB-2), проведеного на підставі наказу. командира в/ч НОМЕР_2 від 27.08.2024 Nє 879; Довідкою командира в/ч НОМЕР_2 від 14.12.2024 Nє 498 – травма, одержана в результаті нещасного випадку, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №331 від 25.11.2024, старшого лейтенанта ОСОБА_3 виключено зі списків особового складу частини.
За фактом ДТП, в якому загинув військовослужбовець ОСОБА_3 , Сумською спеціалізованою прокуратурою здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №12024200470000757 від 27.08.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Відповідно до акта службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 19.10.2024 та постанови про закриття кримінального впровадження від 29.11.2024 №1202400470000757 Сумської спеціалізованої прокуратури Центрального регіону смерть ОСОБА_3 настала внаслідок дорожньо-транспортна, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
З метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю позивачі звернулася до відповідача із заявою, відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, що оформлене протоколом від 12.02.2026 за №12/в, позивачас відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 , на підставі статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ, оскільки призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення злочину або адміністративного правопорушення.
Вважаючи протиправною таку відмову комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у призначенні одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. 
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який набрав чинності з 24.01.2014 (далі - Порядок №975).
За приписами статті 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві.
Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII, у редакції від 23.04.2021) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною другою 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;
4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;
5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;
6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;
7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;
8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;
9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.
Відповідно до ст. 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Статтею 16-2 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Згідно з частинами першою, шостою, восьмою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Воднораз статтею 16-4 Закону №2011-ХІІ визначені випадки, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються - якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. (пункт 9 статті16-3 Закону №2011-ХІІ).
Так, на виконання Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 (далі - Порядок №975, тут і далі - у редакції, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Пунктом 4 Порядку №975 визначено, одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
В силу пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Відповідно до пункту 10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);
рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.
Пунктами 15, 19 Порядку № 975 визначено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Отже, законодавцем чітко визначено підстави, за наявності яких спірна одноразова грошова допомога не призначається та не виплачується, зокрема у випадку, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення. 
Відмовляючи позивачам у призначенні одноразової грошової допомоги, комісія Міністерства оборони України, посилаючись на положення ст. 16-4 Закону №2011-ХІІ зазначила, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення кримінального або адміністративного правопорушення.
Так, зі змісту спірного протоколу встановлено та сторонами не оспорюється, що смерть ОСОБА_3 є наслідком дорожньо-транспортної пригоди.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено, витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії « 12 Регіональна ВЛК (м.Харків)» від 05.09.2025 за №2025-0905-0950-0735-0 зазначено Травма старшого лейтенанта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - „Розтрощення черепу. Руйнування головного мозку. Особа, що знаходилась у легковому автомобілі, потерпіла внаслідок транспортного нещасного випадку без зіткнення" ", яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 30.08.2024 Київським відділом ДРАЦС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства остиції; Лікарським свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 , виданим 30.08.2024 Полтавським ОБСМЕ; Актом спеціального розслідування (НB-2), проведеного на підставі наказу. командира в/ч НОМЕР_2 від 27.08.2024 Nє 879; Довідкою командира в/ч НОМЕР_2 від 14.12.2024 Nє 498 – травма, одержана в результаті нещасного випадку, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.
Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) надзвичайна подія (загибель) трапилася під час перебування ОСОБА_3 в щорічній основній відпустці, під час руху на власному транспортному засобі (легковий автомобіль «Нива»), невпоравшись з керуванням транспортного засобу , на швидкості виїхав на узбіччя дороги та з`їхав з проїжджої частини дороги та отримав тілесні ушкодження не сумісні із життям (загинув). В діях ОСОБА_3 не вбачається порушення вимог нормативно-правових актів щодо дотримання військової дисципліни та неухильного виконання зобов`язань, передбачених Статутом внутрішньої служби ЗСУ та іншим законодавством України. Фактів перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин, під час проведення службового розслідування нещасного випадку, не виявлено. Однак насильницької смерті чи самогубства не виявлено .Встановлено, що ОСОБА_3 , загинув при обставинах, за які нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби 
Фактичні обставини загибелі ОСОБА_3 встановлені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024200470000757 від 27.08.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.
Зі змісту постанови заступника керівника Сумської спеціалізованої прокуратури Центрального Регіону Алєксєєва А. О. про закриття кримінального провадження від 29.11.2024 встановлено, що 27.08.2024 близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі « 21213» р.н. НОМЕР_6 рухався в межах населеного пункту по вул. Конотопській в м. Ромни Сумської області зі сторони с. Борозенка Роменського району Сумської області в напрямку центру м. Ромни. В порушення вимог п. 12.1, 12.4, 12.96 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України Nє 1306 від 10.10.2001 (далі-Правил дорожнього руху), перебуваючи поблизу будинку Nє 137а по вул. Конотопській в м. Ромни Сумської області, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ОСОБА_3 перевищив максимальну дозволену швидкість руху в населених пунктах, не врахував дорожню обстановку, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не вибрав прийомів керування автомобілем, які б дозволили йому контролювати напрямок руху транспортного засобу, в наслідок чого допустив виїзд на праве узбіччя дороги з подальшим виїздом на зустрічну смугу руху та перекиданням автомобіля на проїзній частині дороги та лівому відносно напрямку руху водія узбіччі дороги. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тілесні ушкодження з якими був доставлений до КНП «Роменської ЦР Л» РМР. Відповідно до висновку експерта (судово-медичної експертизи) Nє 336 від 24.09.2024 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 12 ребра, що кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості. За висновком судової автотехнічної експертизи Nє 850 від 20.09.2024 - ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі « 21213» р.н. НОМЕР_6 , порушив вимоги Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ Nє 1306 від 10.10.2001, введених в дію з 01.01.2002), а саме: п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Зани п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. П. 12.9.Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, 1 зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил. Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог пунктів 12.1, 12.4 12.96 Правил дорожнього руху знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортною пригоди та наслідками, що настали. 
Крім того, у вищевказаній постанові, вказано про встановлення достатніх даних, які свідчать про наявність в діях загиблого ОСОБА_3 ознак складу кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Тобто, в порушення пункту п.12.4; п.12.9(б) та п.12.1 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_3 під час вибору безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, особливості вантажу та стан транспортного засобу, що безпосередньо призвело до дорожньо-транспортної пригоди та смерті військовослужбовця.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення та виплату позивачам одноразової грошової допомоги, оскільки смерть військовослужбовця настала внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення.
Суд відзначає, що відомості про скасування зазначеної вище постанови про закриття кримінального провадження заступника керівника Сумської спеціалізованої прокуратури Центрального Регіону Алєксєєва А. О. від 29.11.2024 у матеріалах справи відсутні.
Разом з тим, відсутність чинної постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не є визначальним в межах спірних правовідносин, оскільки нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено права складання протоколу про адміністративні правопорушення або провадження досудового розслідування відносно померлої особи.
Отже, факт притягнення чи не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності на можливість призначення позивачам спірної допомоги не впливає, оскільки визначальним в даному випадку є фактичні обставини його загибелі, а не сам факт притягнення його до відповідальності.
З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що на час винесення рішення у даній справі відсутні підстави для призначення та виплати позивачам одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю їхнього сина військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 .
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, разом із тим, якщо суб`єкт владних повноважень надасть докази правомірності свого рішення, то обов`язок спростувати такі докази покладається на позивача, що кореспондується із принципом змагальності сторін, закріпленому у ст. 3 КАС України.
Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А.О. Чеснокова