Дата документу  Справа № 336/3132/26 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/3132/26 Головуючий в 1 інстанції Галущенко Ю.А. 
Провадження № 33/807/933/26 Доповідач у 2-й інстанції – Солодовніков Р.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року           м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Солодовніков Р.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Рикуна Антона Вадимовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рикуна Антона Вадимовича на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 червня 2026 року, -

в с т а н о в и в :
1. Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір.
За постановою суду, 22.03.2026 о 03.07 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Авраменка 1 в м. Запоріжжі у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР).
2. Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник Рикун А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанову суду вважає необґрунтованою, прийнятою без дотримання норм чинного законодавства. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на те, що:
-працівниками поліції грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції №1452/735, Порядку №1103 під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу використовувався один мундштук, який не змінювався між продуваннями, а матеріали справи не містять доказів, що прилад та мундштук відповідали вимогам метрологічної повірки та гігієнічним стандартам;
-до протоколу про адміністративне правопорушення не додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
-складений протокол про адміністративне правопорушення не містить доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення, а тому фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи.
3. Позиції учасників.
В засіданні апеляційного суду захисник Рикун А.В., який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав через свого захисника заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні. Просив під час прийняття рішення врахувати письмові пояснення, відповідно до яких він не згоден з протоколом, зазначив аналогічні доводи тим, які вже викладені в апеляційній скарзі. 
4. Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Рикуна А.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши її доводи і вивчивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване, законне рішення.
Дослідивши встановлені місцевим судом обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що суддя першої інстанції у повному обсязі дотримався вищенаведених вимог КУпАП щодо порядку провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим постановив законне та обґрунтоване судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.
Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, зокрема, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку, зокрема, даними:
-протоколу серії ЕПР1 № 621068 від 22.03.2026, відповідно до якого підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень, пояснення не надав;
-позитивного результату тесту № 189 від 22.03.2026 – 2,41 ‰, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень; 
-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якими підтверджується, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Результати огляду на стан сп`яніння: 2,41 ‰. Водій ОСОБА_1 з результатами згоден, акт огляду підписав;
-рапорту інспектора поліції від 22.03.2026, відповідно до якого 22.03.2026 о 03 годині 07 хвилин був зупинений транспортний засіб Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого в ході спілкування виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drager 7510 на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія, результат позитивний – 2,41 ‰ алкоголю в крові, з яким ОСОБА_1 погодився. Подія зафіксована на бодікамери Motorola solution vb400 №474580 та 473451;
-відеозапису, на якому зафіксовано зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, під час якого водій погодився із результатами проведеного огляду – 2,41 ‰. Також ОСОБА_1 ознайомлений із правами, передбаченими ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, від керування відсторонений, про повторність попереджений. 
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.
Суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про достатність наявних доказів для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на таке.
Стосовно твердження про відсутність письмового направлення для проведення огляду у закладі охорони здоров`я апеляційний суд зазначає наступне.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Зазначені нормативні положення не містять вимоги щодо долучення працівниками поліції направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння до матеріалів справи.
Відповідно до п. 2 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, зокрема, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
При цьому, згідно з положеннями ч. 3 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відбувається на місці зупинки водія і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд може бути проведений у закладі охорони здоров`я.
З вищевикладеного слідує, що законом передбачені два порядки проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння: поліцейським з використанням технічних засобів і лікарем в закладі охорони здоров`я.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.
Направлення водія на проведення медичного огляду, яке складає поліцейський, є підставою для лікаря провести відповідний медичний огляд і, відповідно, таке направлення складається у випадку, коли водій погоджується пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
Водночас, у цій справі ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, не заперечував щодо його результатів, тому у поліцейського були відсутні підстави для направлення водія до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння і, зокрема, для складання такого направлення.
Слід зазначити, що відповідно до пунктом 5 розділу І Порядку № 1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. 
Також, захисник у своїй апеляційній скарзі посилався на порушення процедури огляду на стан сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що прилад та мундштук відповідали вимогам метрологічної повірки та гігієнічним стандартам.
Проте, вимогами пункту 5 розділу ІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
Як встановлено з матеріалів справи, зокрема з наданого відеозапису, під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не звертався до працівника поліції з вимогою надати документи щодо алкотестера або мундштука. Натомість працівник поліції надав йому можливість самостійно обрати герметично запакований мундштук, який у подальшому був використаний для проведення огляду.
Водночас чинним порядком оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового долучення до матеріалів справи документів, на які посилається сторона захисту. Крім того, захист не був позбавлений можливості самостійно витребувати такі документи під час розгляду справи.
Також ОСОБА_1 не заявляв будь-яких зауважень чи клопотань щодо необхідності заміни мундштука. За таких обставин саме по собі ненадання нового мундштука між продуваннями не свідчить про недотримання процедури огляду та не ставить під сумнів достовірність його результатів. При цьому зафіксований результат огляду становив 2,41 проміле, що більш ніж у дванадцять разів перевищує допустимий показник.
Доводи апеляційної скарги щодо недоліків складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.
Протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те посадовою особою – інспектором Поплавською Л.А., із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, та містить дату і місце його складання, дані про особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тобто має в собі всі необхідні відомості для вирішення справи і прийняття відповідного процесуального рішення. 
Слід зазначити, що суть адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621068 від 22.03.2026 щодо ОСОБА_1 точно відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції дотримані вимоги ст.254-256 КУпАП та розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.
Цей протокол підписаний як працівником поліції, так і водієм ОСОБА_1 без зауважень. 
Будь-яких інших належних, допустимих та обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, ставили під сумнів правильність встановлених судом фактичних обставин справи чи свідчили про неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, апеляційна скарга не містить.
Наведені апелянтом аргументи фактично зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням та власної оцінки обставин справи, однак не підтверджують наявності істотних порушень закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.
У підсумку, за встановлених у справі фактичних обставин суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Суд першої інстанції не допустив порушень вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, які могли б бути підставою для зміни або скасування правильного по суті рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. Натомість зібраними у справі доказами у повному обсязі підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, адміністративне стягнення накладене судом в межах встановлених законом, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката Рикуна Антона Вадимовича залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2026 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду Р.С. Солодовніков